1199 



urtagtig og har en stærk ubehagelig Lugt. Den blomstrer i 

 Juli— August. Varierer med rent hvide Kroner. 



Udbredelse: Paa lidt fugtige Enge tem. alm. i Østlandets laveste 

 Egne til 600 — 800' o. H. fra Hvaløerne, Jomfruland og Skiensfjordcn op til 

 Nordre Aurdal i Valders(!), Tonvolden i Etnedalen (Printz), Toten (S. Somf. 

 Ilerb.) og Hedemarken (Bl.)!; i Christianss ands Stifts vestligere Dele sj., 

 saasom ved Grimstad og Christianssand (Bl.), Flekkefjord (Næsheim), Jæderen 

 (Budde), Stavanger og Findø (Bl.), Avaldsnes (Schiibeler) ; i Bergens Stift 

 m, sj.: Storøen og Hofteren (Norman), Sogn tem. sj. i de østligste Dele ud til 

 Urland og Syrstrand (!), nordenfjelds fra Holtaalen (Gunn.) h. o. h. i Eg- 

 nene om Throndhjcmsfj orden (Bl.) til Beitstaden (J. Landmark) og Lysøen, 

 64" 57' (Ångstrøm), 



ANTHYLLIS L. Reveklo, 



A. VULNERARIA L. Sp. 1012. Gunu. Fl. N. u. 88. Hartm. 1. 

 p. c. 167. Lange 1. c. p. 531. ; riolIvH 



Tegn. Sv. B. tab. 395. Fl. D. tab. 988 et tab. 2728 (var.). 



Exsicc. Fr. Herb. noi'm. fase. X n. 48. 



Stenglerne talrige, opstigende, udelte, fra 4" — 1' høie, tiltrykt 

 haarede, under Blomsterstanden ofte sølvhvidt silkebaarede. Bladene 

 lyreformig uligefinnede, de ved Roden udelte eller med 1 — 2 Par Side- 

 fiuner, de paa Stengelen med 2 — 4 Par; Endefinnen hos alle meget 

 større end Sidefinnerne, alle ovale, smalt aflange og især under til- 

 trykt haarede. Bl om st er ne i 1—2 tæt samlede mangeblomstrede 

 Hoveder i Spidsen af Stengelen, omgivue af fingerdelte Svøbblade. 

 Bægeret tæt silkeagtig sølvfarvet filtet, oventil alm. rødviolet. Kro- 

 ne rn e alm. gule. Bælgen „glat". Fleraarig; blomstrer i Juli. 



^ coccinea. Fr. Herb. norm. fase. XIV n. 57. Kronerne røde. 



Udbredelse: Paa tørre Enge, Bakker og Berge tem. alm. i Landets 

 lavere Egne, men langs Havkysteu i Bergens Stift sparsommere, nordover 

 lige til Vcstfinmarken, saasom i Alten, ved Kaafjord (Bl.) og Talvik, over 70", 

 i de nordligste Dele, som det synes, helst paa Kalk nær Havet (Norman); den 

 stiger op til og over Bartræernes Grændse og findes stundom endog i den nedre 

 Del af Vidiebeltet, saasom i Urlandsfjeldene, paa TTelinstrandenc i Valders 

 3500—3300' 0. H. (!), i Trysil (Sørensen), Rånen (!), Salten (Ångstrom) og Alten 

 (Bl.), men paa disse høiere Steder, .saavidt min Erfaring rækker, kun paa Glim- 

 merskifere (og Kalk?); ^ coccinea ved Christiania (Wahlberg), hvor den dog 

 ei senere er bemærket. 



