1220 



(if. Wilse), i Asker og Bærum paa nogle Steder (ofr. A. Bl. Chria. Phanerog. 

 OK Bregii.), i Skjedsmo (Kvigstad), paa Hedemarken (Bryhn). Gunnerus angiver 

 den for Holtaalen, men den findes ikke i hans Herbarium; Linné angiver den 

 i'or Nordland; den findes i Finmarkens laveste Dele h. o. h., saasom i Tver- 

 elvdalen i Alten (BL), ved Tanaelven, mere end 70" (N. Lund), i Varanger, saa- 

 som i Nesseby (Th. Fries) og ved Bunden af Bugøfjord i Sydvaranger (Norman). 



L. SILVESTRIS L. Sp. 1033. Hartm. 1. c. p. 157. Lange 1. c. 

 p. 534. 



Tegn. Fl. D. tab. 325. Sv. B. tab. 254. 



Exsicc. Fr. Herb. norm. fase. XII n. 55. 



St en gl er ne 3 — 5' lange, grenede, svage og klatrende, vingekan- 

 tede, glatte ligesom hele Planten. Bladene ligefinnet 1-parrede; 

 Bibladene halvt pilformede, smalere end Stengelen; Bladstilken 

 vinget, (dens Vingekant smalere end Stengelens), endende i en grenet 

 Slyngtraad ; Smaabladene lancetformede eller linie-lancetformede, 

 tilspidsede i en Braad, sjeldnere elliptiske, ei tilspidsede (^ platy- 

 phyllus Retz. Fl. D. tab. 785, L. latifolius Hornem. 1. c). 

 Blomster klase r ne 3 — 10-blomstrede, stilkede fra Bladhjørnerne, 

 længere end Støttebladet. Dækbladene traadformig børstefor- 

 mede. Blomsters ti Iken uæsten af Bægerets Længde. Bægertæn- 

 derne uligestore, de to øvre triangelforraede, sylspidsede lige- 

 som de øvrige, den nedre linie-lancetforraet, omtrent af Rørets 

 Længde. Kroner ne rosenrøde, sjeldnere hvide. Griffelen bue- 

 formig opstigende. Bælgeu 2 — 3V2" l^iig) ^"' bred, langs Ryg- 

 gen 3-nervet, „tilsidst gulbrun". Fleraarig; blomstrer i Juli — August. 



Ud bre deise: Pjia lurre Steder i Urer og Krat ei alm. i Østlandets 

 lavere Egne, især omkring Christianiafjorden, til 7—900' o. H., fra Hvaløerne 

 Laurvik, Brevik, Bandak og Silgjord (Bl), op til Kongsberg (Hj. Langberg), 

 Odnesberget i Land (Printz) og Nordberg paa Ringsaker, 60** .55' (Kinck); i de 

 sydlige Dele af Christian ssands Stift sj., saasom paa Valberg ved Kra- 

 gerø og ved Lærestved nær Arendal (Bl); i Bergens Stift kun i indre Sogn 

 i Urerne ved Lyster- og Sogndalsfjorden ud til Syrstrand, 61" 24', dens hidtil 



bekjendte nordligste Grændse i Norge (!). 



« 



Anm. Pisum ar v ense L. Sturm. D. Fl. fuse. 4. Glat og blaagrøn med 

 ved Ladene knæbøiet klatrende Stengel, store hjerteformig ovale, tandede Bi- 

 blade, ligefinnet 1— 2-parrede Blade, Bladstilk med Slyngtraad, Smaabladene ovale 

 eller aflange, tandede. Blomsterne I- 2 sammen paa Stilke fra Bladhjørnerne; lila 

 grønstribet Fane med rade Vinger. Den dyrkes og forekommer ofte som Ugries. 



