17 



utallige Bier, Humler og Sommerfugle. I Regnvejr, paa 

 fugtigkolde Dage, i Nattens Mørke, og især naar den stærke 

 Dugdannelse finder Sted paa kolde Morgener, er de derimod 

 lukkede, men til samme Tider har ogsaa de honningsøgende 

 Insekter trukket sig tilbage til Nattens Hvile eller søgt Ly 

 mod Vejret i deres Skjulesteder. Som det meget hyppig 

 finder Sted med de gule Blomster, ligesom med de blaa, er 

 Løvetandsblomsterne ikke saa afhængige af Lyset med Hen- 

 syn til deres Udfoldelse om Morgenen som mange røde og 

 hvide Blomster. At Lyset dog spiller en betydelig Rolle 

 for Løvetanden ses deraf, at dens Blomster udfolder sig langt 

 tidligere om Morgenen , naar Planten vokser frit , end naar 

 den staar i Skygge af et Træ, et Gærde eller en Sten. 

 Vokser den frit for Morgensolen, aabner den i godt Vejr 

 sine Blomster henimod Kl. 9 om Morgenen, i overskyet og 

 daarligt Vejr derimod først henimod Middag. 



Efter Afblomstringen vokser alle Kurvens haarformede 

 Bægre ud til den hvide udspærrede Fnok, der danner et 

 kugleformet Hoved. Paa hver af de smaa Frugter findes en 

 lang Stilk, der bærer en Mængde fine hvidlige Haar. I 

 fugtigt Vejr holder disse sig samlede, men i tørt Vejr spiles 

 de ud, og naar Frugterne løsnes fra Kurvedækket, bærer 

 Vinden dem med Lethed bort, fordi de, idet de spredes ud, 

 danner en Flade, som Vinden let kan faa Tag i, og paa 

 Grund af deres ringe Vægt holder de sig længe svævende i 

 Luften. Naar de endelig Jorden, maaske i en betydelig Af- 

 stand fra Moderplanten, danner Flyveapparatet tillige en 

 god Faldskærm. Skønt Mælkebøtten kun vokser som Ukrudt, 

 faas dog af dens store tapformede Rod et vigtigt Stof, Løve- 

 tand, der ligesom Cikorie anvendes til at blande mellem 

 Kaffebønner. Kvæget spiser den gerne, og den skal især 

 være god for Faarene. I Frankrig anvendes Bladene som 

 Salat. Navnet Mælkebøtte stammer fra den Mælkesaft, der 

 findes i Stænglen. Der er faa Planter, der har saa mange 

 forskellige Navne som Løvetanden, men faa forekommer vel 

 ogsaa saa hyppigt i alle danske Provinser. I Nordfyn kaldes 



