28 



Ranunkel har en egen Maade at beskytte sit Støv paa, idet 

 dens Blosterstilke er modtagelige for den Art mekaniske 

 Paavirkning, der fremkaldes ved Stød udefra. JSTaar den op- 

 rette Blomsterstilk rystes stærkt af gentagne Vindstød eller 

 store nedfaldende Regndraaber, krummer den sig, saa at 

 Blomsterne bliver hængende og derved næsten øjeblikkelig 

 kommer til at danne et beskyttende Tag eller Skærm, saa 

 snart der indtræder daarligt Veji-. Denne Krumning vedvarer, 

 efter at Regnen er ophørt, derfor ser man ogsaa, naar man 

 efter en Regn gaar hen over en Eng, hvorledes Ranunklernes 

 Blomster er bøjede nedad. Dette er værdt at lægge Mærke 

 til, da man ellei's let kunde antage, at Krumningen alene 

 skyldtes det Tryk, som de med tunge Regndraaber belæssede 

 Blomster udøver paa deres Stilke. Men det, at Krumningen 

 vedvarer, ogsaa nogen Tid efter at Regndraaberne er blæste 

 af Planten eller fordampede, synes at vise, at det virkelig 

 er den ved Rystelsen fremkaldte Krumning, der har bøjet 

 Blomsterne. 



Ligesom de andre gulblomstrede Arter af Ranunkelslægten 

 kaldes denne Ranunkel »Smørblomst«, Navnet ^^ bidende Ra- 

 nunkel« stammer fra de skarpe Safter, den indeholder. I 

 Sverrig kaldes den »Soløga« eller »Guldskålar«. 



Kabbeleje. 



(Caltha palustris). 



Til Ranunkelfamilien hører ogsaa den smukke For- 

 aarsplante Kabbeleje, en glat, opstigende omtrent fodhøj 

 (15—30 Cm.) Plante, med kraftige, tykke Stængler, hvis 

 underste Stykke ofte er nedliggende. Stænglen kan da slaa 

 Rødder ved Bladfæsterne, og dersom det forbindende Stykke 

 mellem Moderplanten og det rodslaaende Bladfiieste raadner 

 bort, dannes der en ny Plante, og paa denne Maade ud- 

 breder Kabbelejen sig hyppigt. Bladene er rundagtige, hjerte- 

 eller nyreformede og rundtakkede i Randen. Den har store, 



