35 



fordi den, naar den trædes i Stykker, giver en behagelig 

 Lugt. Den kaldes ogsaa Gedeskæg, da Gederne gerne 

 æder den, eller Engdronning, fordi den er saa anselig. 

 I enkelte Egne, som paa Bornholm, omkring Roskilde og 

 Skelskør paa Sjælland og i Aalborg-Egnen, forekommer den 

 almindelig, i andre Egne er den derimod sjælden, saaledes i 

 den sydlige Del af Halvøen, eller den mangler endog helt, 

 som ved Helsingør. 



Gul Fladbælg. 



(Låthyrus praténsis). 



Gul Fladbælg hører til de Ærteblomstredes Fa- 

 milie. Den har en kantet Stængel, der snart er liggende, 

 snart opret, 2-3 Fod (25—100 Cm.) høj 

 og klatrende. Bladene har et Par lancet- 

 formede Smaablade og en Slyngtraad, og 

 store pilformede Akselblade. De gule 

 vellugtende Blomster sidder i en 

 mangeblomstret Klase paa en lang Stilk. 

 Blomsten er ret mærkelig indrettet, idet 

 den forreste Del af Kølen er sækformet 

 opsvulmet og ved Indsnøring skilt fra 

 den bageste Del; i det forreste Bum 

 opbevares Støvet, efter at Støvdragerne 

 har trukket sig tilbage i Blomsten ; Grif- 

 len, der ligger ned mod Bunden afKolen 

 og følger denne helt ud i dens forreste 

 opad rettede Spids, er paa dette forreste 

 Stykke bred og tæt bedækket med stride 

 Børster; yderst sidder det lille Ar. Alle 

 Blomstens Dele er meget tæt sammen- 

 føjede, og det er derfor kun kraftigere 

 Insekter, der kan naa ned til den dybt 

 liggende Honning. Naar de udfører dette q^j piadbælg (Lathyius 

 Arbejde, presses Kronbladene nedad, og praténsis). 



3* 



