44 



tember og er meget almindelig ved Vejkanter, paa V(^je, 

 mellem Brostenene paa Gaden og lignende Steder, Denne 

 Plantes Nøjsomhed er saa stor, at den kan trives, hvor andre 

 Planter umulig kan eksistere, dens Stængler er desuden meget 

 bøjelige og taaler udmærket at betrædes af Mennesker og 

 Dyr; dertil kommer endnu, at den vokser meget tæt. er meget 

 rigt forgrenet og ofte, naar Forholdene kræver det, lægger 

 sine Stængler henover Jorden. Hvor den vokser mellem Koi-n, 

 bliver den derimod opret. Den kaldes ogsaa >Hønsegræs«, 

 »Sogræs«, »Vejgræs« eller »Hundrede Knuder« og ved Sølle- 

 rød »Rendemaske«. Frøene ædes af Fuglene især af Duer 

 og Spurvefugle. Navnet »Polygonum« betyder Mangekant, 

 og er om denne Slægt brugt med Hensyn til Frøet. Fordi 

 den findes over alt, ved hver en Vej, kaldes den i Tyskland 

 »Hans ved Vejen«, og man fortæller der følgende Sagn om 

 den: I en Landsby boede en rig, men gerrig Bonde, der 

 havde en smuk Datter, som hed Grete. Lige over for ham 

 boede en fattig Bonde, hvis Søn hed Hans. De unge Folk 

 holdt af hinanden, men den rige Bonde hindrede dem i at 

 komme sammen. Da saa' Grete saa længe og saa længsels- 

 fuldt fra sin Have efter Hans, og han skuede fra Vejen saa 

 langt efter Grete, indtil de begge blev forvandlede til Blomster. 

 Grete blev til den fine lille Haveplante »Grete i det Grønne« 

 (Nigélla Damascena), eller »Jomfruen i det Grønne«, som vi 

 kalder den her til Lands, og Hans blev til »Hans ved Vejen«, 



Glat Vejbred. 



(Plant a go major). 



En Plante, der er vel kendt af alle, er den. der under 

 Navn af »Kæmper« vokser saa almindelig paa Marker, ved 

 Veje og Strandenge. Den hører til Vejbredfamilien, og dens 

 botaniske Navn er Glat Vejbred eller Kæmpe-Vejbred 

 — efter de brede Blade — . Bladene, der er tæt samlede 

 ved Roden og har lange Stilke, er ægformede, helrandede 

 eller svagt tandede og næsten glatte eller forsynede med faa 



