45 



spredte Haar. Paa den tiinde Stængel sidder det omtrent 

 kvarterian ge, ofte endnu længere, valseformede Blomster- 

 aks. De smaa hindeagtige Kroner er gulbrune, og Støv- 

 dragerne har lange, hvide Stevtraade med brunviolette Støv- 

 knapper. Kæmpe- Vejbreden er en fleraarig Plante, der bliver 

 fra et Par Tommer til henimod 1 Fod (5—30 Cm.) høj. Den 

 blomstrer i Juni, Juli og August. Overførelsen af Støvet til 

 det tjerformede År. der udvikles før Støvdragerne, foregaar 

 dels ved Vindens dels ved Insekternes, 

 især Biernes Hjælp. Naar disse samler 

 Støv, holder de sig svævende ud for 

 Blomsterne, idet de ved en rask Be- 

 vægelse med Forbenene fejer Støvet af 

 og fører det videre til Kurvene — det 

 ejendommelige Samleredskab , de har 

 paa Bagbenene. Under disse hurtige 

 Bevægelser danner der sig naturligvis 

 en hel Støvsk}' omkring dem, og meget 

 af Støvet føres derved over paa frem- 

 mede Ar, enten paa samme Plante eller 

 paa andre, som staar i Nærheden. De 

 smaa Frø, der findes i Buddiker, det 

 vil sige Kapsler, der springer op paa 



tværs ved et Laag, ædes gerne af Smaafuglene, og benyttes 

 meget til Føde for Kanariefugle. Ved Fuglenes Hjælp spredes 

 Frøene ofte langt omkring, og da denne Plante kun forlanger 

 lidt Jord, ja endog kan vokse i den sparsomme Jord, der 

 findes i Murrevner og Sprækker, ses den ofte voksende paa 

 gamle Mure. I forrige Tider kunde man saaledes se »Kæmper« 

 vokse højt oppe paa Marmorkirkens Ruin ved København. 

 Navnet Kæmpe hidrører fra en gammel Folkeleg, som bestaar 

 i, at to slaar løs paa hinanden hver forsynede med et Knippe 

 Kæmper. Den hvis Aks først falder af Skafterne, er den 

 overvundne Part. Paa Landet gaar den ogsaa under Navnet 

 »Faaretunge«, et Navn, der rimeligvis stammer fra Bladenes 

 Form. Kæmpe-Vejbred kan tjene som Eksempel paa, hvorledes 



Glat Vejbred (Plantago 

 major). 



