59 



dog- i botaniske Værker fra det 16de og- 17de Aarh. , men 

 den omtales da ikke som U krndtsplante , derimod synes den 

 at have spillet en Bolle som Lægeplante; selv i dette Aar- 

 hundrede har man fredet om den, fordi man anvendte dens 

 Blade til en Slags The, der skulde være god for Brystfor- 

 kølelse, ligesom Cigarer af Følfodblade ansaas som et godt 

 Middel mod Astma. Dens Skadelighed bestaar væsentligst 

 deri, at den med sine store, brede Blade tager Pladsen op 

 for de dyrkede Planter. Den kvæler de unge Planter ved 

 at skygge over dem og- beriive dem Fugtighed og Varme, 

 hvorfor den er særlig skadelig i Vaarsæden. I Vintersæden 

 trænges den tilbage, fordi den her ikke faar sine Blade ud- 

 viklede, før Kornet har faaet Overtaget. Paa Græsmarker 

 trives den heller ikke godt, fordi Jorden her bliver for sam- 

 menfalden og fast, til at den rigtig kan sende sine Udløbere 

 igennem den (Fr. Weis). I Haver kan Følfoden derimod gøre 

 megen Fortræd, og undertiden lykkes det kun at udrydde den 

 ved Kulegravning. Som Foder er den ikke tjenlig, da den 

 giver en usund Næring; Heste æder den dog, hvorimod 

 Køerne vrager den. 



Graa Bynke. 



(Artemlsia vulgåyis). 



Sniaa uanselige Kurve har Graa Bynke eller Burod, 

 hvis oprette oftest rødbrune Stængel, der blivei- 2 — 4 Fod 

 (60 — 120 Cm.) høj bærer dobbelt fjerdelte Blade, der paa 

 Oversiden er grønne paa Undersiden hvidfiltede. 

 Kronerne, der danner ægformede Kurve, er gullige eller rød- 

 ligbrune. I Modsætning til saa mange andre Kurvblomster, 

 hvis Støv føres fra den ene Plante til den anden ved In- 

 sekternes Hjælp, behøver Bynken ikke disse smaa Støvbringere, 

 da den er helt indrettet paa Vindbestøvning. Dens smaa 

 uanselige Kroner er da heller ikke videre iøjnefaldende, saa 

 Insekterne let flyver dem forbi; derimod er Hunblomsternes 

 Grifler lange, saa Arrene let kan opfange Støvet. Bladene 



