74 



et Net af mørkviolette Aarer. Frugten er en Kapsel- 

 frugt, en saakaldet Buddike, der springer op ved et Laag 

 paa tværs og er omgiven af det blivende klokkeformede Bæger. 

 Denne Plantes Klæbrighed og de mange smaa Haar, den er besat 

 med, beskytter den mod opkrybende Insekter, og dens giftige 



Egenskaber be- 

 virker, at Kvæget 

 ikke æder den. Bul- 

 meurten har været 

 godt kendt fra æld- 

 gammel Tid og har 

 fundet megen An- 

 vendelse i Medici- 

 nen. Det var Nydel- 

 sen af denne Plante, 

 der bragte Apollos 

 Præstinder i den 

 ekstatiske Tilstand, 

 i hvilken de blev i 

 Stand til at profetere. 

 Hos Kelterne var 

 den helliget Solgu- 

 den Bel, hvorfor den 

 ogsaa havde Nav- 

 net Belinuntia. Gal- 

 lerne kendte Bulme- 

 urtgiften og bestrøg 

 deres Kastespyd der- 

 med for sikrei-e at 

 dræbe Vildtet. Plinius fortæller, at ved Nydelsen af et Af- 

 kog af kun fire Bulmeurtblade blev man ganske forstjTret, 

 og at Olien af Froene dryppet i Øret fi-embragte Vanvid. 

 Ogsaa til Heksesalve blev den anvendt, og man benyttede den 

 til at »fremkalde Regn«. Indtraf der stor Tørke, saa dyppede 

 man en Bulmeurtstængel i en Kilde og besprængte dermed 

 det solglødende Sand. Henrik Smid omtaler den i sin Læge- 



Bulmeurt (Hyoscyamus niger). 



