79 



Blomster og deres ydre stærkt udviklede Kronblade danner 

 en bekvem Landingsplads for Insekterne, saa vel de lang- 

 snablede som de kortsnablede kan let finde, hvad de søger, 

 og Bjørnekloens Blomster besøges derfor af en talrig Mængde 

 af de forskelligste Slægter, der, idet de søger Honningen, 

 fejer Støvet fra og til de forskellige Blomster. Man har 

 iagttaget, at jo større en Blomsterskærm er, desto flere In- 

 sektbesøg modtager den, og paa Bjørnekloen har man alene 

 talt hen ved 120 Arter. Den blomstier midt om Sommeren i 

 Juni og Juli og er almindelig ved Veje, i Randen af Skove 

 og ved Gærder. Denne Plante indeholder stærke Stofter, og 

 saa vel Roden som Stænglen bruges i Rusland og Sibirien 

 til at lave Brændevin af. Ogsaa i Polen og Lithauen koges 

 den til en gæret Drik, der nydes som 01. Saalænge den er 

 ung, ædes den af Køer, Geder, Paar og Kaniner, men naar 

 den bliver ældre, er den for stivhaaret. Den kaldes ogsaa 

 Bjørnelap. Maaske stammer dens Slægtnavn, Heracleura, 

 fra selve den stærke Gud Herakles, i hvert Fald benyttedes 

 Navnet af Oldtidens Naturforskere. 



Vild Gulerod. 



(Dauciis Carota). 



Den vilde Gulerod, der ogsaa hører til Skærm- 

 planterne, er ligeledes en almindelig Plante paa vore 

 Marker, ved Veje og Gærder. Den har en furet, stiv- 

 haaret-ru Stængel, der bliver 1—2 Fod (30— 60 Cm.) høj. 

 Bladene er findelte, med lancetformede spidse Flige. De hvide 

 Blomster er samlede i en dobbelt Skærm, og saa vel Smaa- 

 skærmene som Storskærmene er forsynede med Dækblade, 

 de saakaldte Smaasvob og Storsvøb. Storsvøbene er et 

 godt Kendetegn til Adskillelse af denne Plante fra mange 

 lignende Skærmplanter, idet de bestå ar af store kam del te 

 Blade, der forneden omgiver de store Skærme. De 

 midterste Blomster i Skærmen er ofte saa mørkt purpurrøde, 



