81 



at de næsten ser sorte ud. Gulerodens Blomster søges mest, 

 ligesom mange andre Skærmplanters, af Fluer og Biller, der 

 med deres korte Munddele let kan faa fat paa Honningen, 

 der i de aabne, fladt udbredte Blomster, kun er lidet gemt. 

 Blomsterne har ingen Lugt, men dette spiller rimeligvis ikke 

 nogen Bolle for de Insekter, der søger dem, da Biller, Fluer 

 og lignende Dyr ikke synes at have nogen Sans herfor. 

 Blomsterne har heller ikke noget særegent Beskyttelsesapparat 

 for Støvdragerne, hvilket jo ellers ofte findes, navnlig hos 

 Planter, hvis Blomstringstid er kort, men det er heller ikke 

 nødvendigt, fordi Blomstringen hos den vilde Gulerod er ud- 

 strakt over et længere Tidsrum, og der desuden findes et 

 saa stort Antal Blomster, hvis Støvdragere springer op til 

 forskellig Tid, saa at selv om nogle Blomsters Støv gaar til 

 Grunde ved Nattens Dug eller ved Begn, er der dog i de 

 andre Blomster Støv nok tilbage, til at Bestøvningen kan 

 fortsættes flere Uger igennem paa enhver solrig Dag. De 

 nødagtige Smaafrugter, der hænger to og to sammen, 

 er beklædte med stive Børster, der sidder i Rader paa 

 Ribberne. Efter Afblomstringen bliver Skærmen hul, idet 

 de ydre Skærmstraaler krummes i Vejret, og Skærmen faar 

 derved Form som en Fuglerede. Planten gaar ogsaa under 

 Navnet »Fuglerede«. I Jvlland kaldes den »Mor rod«. 

 Roden, der hos den dyrkede Art er rødgul, er hos den vilde 

 hvid, og da den er toaarig, aflagres der Stivelse og andre 

 Næringsstofier i Roden for det kommende Aar. Den blom- 

 strer i Juli og August. Da den ofte fra sine Voksesteder 

 langs Veje, Grøfter, Diger og Jærnbanegennemskæringer 

 sender sine Frø i Massevis ud over de nærliggende Marker, 

 hvor den bliver et besværligt Ukrudt, kunde man nmligvis 

 standse dens Udbredelse ved at afmeje den, før dens Frø er 

 modne. I Kejser Karl den Stores Capitularia kaldes denne 

 Plante Corruga, deraf kommer maaske Carota og Karotte. 



