sterne er stillede i en fire — syvblomstret Skærm, de 

 er gule med orangefarvet Anstrøg og bliver ved Tør- 

 ring grønlige. De hører til de saakaldte Ærteblomster, der 

 bestaar af fem Kronblade, af hvilke det bageste og største 

 kaldes Fanen. Naar Blomsten er i Knop, omslutter Fanen 

 de øvrige Kronblade og danner senere en beskyttende Regn- 

 skærm over Støvdragerne. De to sidestillede Kronblade kaldes 

 Vingerne, og disse omfatter de to forreste, der er sammen- 

 voksede til et baadformet Blad, 

 Kølen. Som alle ærteblomstrede 

 har Kællingetanden tvekønnede 

 Blomster, og de ti Støvdragere, 

 der er sammenvoksede til et Rør, 

 der omslutter Griflen, er gemte i 

 Kølen, der kun i Spidsen danner 

 en lille Aabning. For nu at hindre 

 at Støvet skal komme fra Støv- 

 dragerne over paa Arret i samme 

 Blomst, er Støvdragerne indrettede 

 saaledes, at de allerede aabner 

 deres Knapper, medens Blomsten 

 er i Knop, og Griflen, der da er 

 kort, vokser først senere til og 

 skyder Støvmassen foran sig ud 

 i den forreste Del af Kølen. Sætter 

 nu et Insekt sig paa denne, tryk- 

 den stive Grittel virker som et 

 der drives ud af Aabningen i 

 Spidsen af Kølen som en lille Sky. Først naar alt Støvet 

 ved gentagne Insektbesøg er udjaget, vokser Griflen ud af 

 Aabningen, og nu udvikles Arret og er rede til at modtage 

 det Støv, som de honningsøgende Insekter bringer med sig 

 fra andre Kællingetandsblomster. Som de fleste Ærteblomstrede 

 er Kællingetanden forsynet med rigelig Honningsaft, og den 

 frembyder da ogsaa Eksempel paa, hvorledes en Plante, der 

 afsondrer en betydelig Mængde Honning, som er let tilgænge- 



Almindelig Kællingetand (Lotus 

 corniculatus). 



kes den noget nedad, og 

 Stempel paa Støvmassen, 



