115 



er højst ubetydelige , bliver ved at sidde saa tæt samlede 

 meget iojnefaldende og- kommer desuden til at danne en 

 sammenhængende Flade, henover hvilken Insekterne med 

 Lethed kan løbe og saaledes i kort Tid besøge en stor 

 Mængde Blomster. Da nu tillige de yderste Blomster i 

 Skærmen er noget storre end de indre, kommer de til at 

 danne en bekvem Landingsplads for Insekterne. Naar man 

 saa tillige tager i Betragtning, at Honningen ligger meget 

 let tilgængelig, saa at baade langsnablede og kortsnablede 

 Insekter kan finde, hvad de søger, kan det ikke undre, at 

 en talrig Mængde af de forskelligste Arter, — man har talt 

 over 70, - besøger den vilde Kørvel. Derved er dog Frem- 

 medbestøvning ikke sikret, men for at opnaa dette, er Blom- 

 sternes Udvikling ret mærkelig, idet Støvdragerne udvikles 

 før Arrene. I den første Tid efter at Blomsten har aabnet 

 sig, ligger de endnu lukkede Støvknapper bøjede nedad, men 

 der er hverken Spor af Grifler eller Ar. Efterhaanden hæver 

 Støvtraadene sig skraat opad. Støvsækkene brister, og den 

 store, hvide Flade frembyder nu en rig Mark for de støv- 

 samlende eller houningsøgende Insekter, der, idet de farer 

 rask henover Skærmene, støder mod Støvdragerne, der er 

 meget skøre og derfor let knækker over og ofte falder af. 

 Saa kommer Blomsternes anden Periode, i hvilken de to 

 hornformede Grifler, paa hvis Spids Arret sidder, udvikles, 

 og det vil da meget let hænde, at Insektet, der har besøgt 

 Blomsterskærme paa det første Udviklingstrin, nu flyver hen 

 paa Skærme i andet Udviklingstrin og saaledes kommer til 

 at afstryge det paa deres Underside siddende Støv mod de 

 klæbrige Ar. 



Den vilde Kørvel er i Besiddelse af en stærk Lugt, der 

 afholder de planteædende Dyr fra at angribe den. Den blom- 

 strer i Maj og Juni og er meget almindelig ved Gærder og 

 i Udkanterne af Skove og Krat. Da den er toaarig, aflagres 

 i Hovedroden forskellige Næriugsstolier, deriblandt Stivelse, 

 for det kommende Aar. Paa Sjælland kaldes den ogsaa 

 Tudestængel og Fløjteurt. 



8* 



