123 

 Djævelsbid. 



(Succlaa praeni orsa) 



Paa tørveholdige Enge og Overdrev vokser hyppig en 

 Plante med blaa Blomster, der er samlede i et halv- 

 kugleformet Hoved, det er Djævelsbid eller Afbidt 

 Skabiose. Den hører til Kartebollefamilien og har en 

 dunhaaret Stængel, der bliver 1—2 Fod (25—60 Cm.) høj 

 og bærer modsatte, helrandede eller tandede Blade. Den 

 blomstrer sent paa Sommeren i August og September og 

 søges af Bier og Sommerfugle, navnlig ses hyppig paa dens 

 Blomsterhoveder den lille smukke Blaasommerfugl, hvis Vingers 

 Farve har saa megen Lighed med disses Blomster, at den 

 synes at finde et Fristed her, — medens den suger de smaa 

 Kroners Honning, — for de insektædende Fugles skarpe Øjne. 



I ældre Tider benyttedes denne Plante meget i Medi- 

 cinen, og Navnet Djævelsbid kommer af, at Rodstokken, som 

 efterhaanden gaar ud og derved faar et afbidt Udseende, 

 efter et gammelt Munkesagn skal være bidt af Djævelen, 

 fordi han misundte Menneskene dens helbredende Egenskaber. 



Smalbladet Galtetand. 



(Stachys paluster). 



En velkendt læbeblomst ret Plante, der dels vokser i 

 Tørvemoser og paa tørveholdig Jord, dels ved Grøfter og 

 paa lave dyrkede Marker, er Smalbladet G alteta nd. Den 

 bliver 1 — IV2 Fod (25 — 50 Cm.) høj og har en ugrenet stivhaaret 

 Stængel med lancetformede, flnttakkede, blødhaarede Blade og 

 de lyserøde Blomster samlede i Kranse i Toppen. Bægeret 

 er klokkeformet med spidse Tænder, og paa Kronernes Under- 

 læbe findes fine, hvide Aarer. Denne Plante er paa flere 

 Maader særdeles godt beskyttet mod ubudne Gæster. De 

 nedadvendte stive Haar paa Stænglen hindrer Snegle, Myrer 

 og Larver i at krybe op ad den og fortære Bladene og 

 Blomsterne, og indvendis: i Kronernes Rør findes en Haar- 



