124 



krans, hvis Spidser er rettede indad mod Kronens Midte og 

 saaledes kommer til at danne et helt Haargitter, der er 

 stærkt nok til at hindre visse svagere Insekter, der ikke gør 

 Planten nogen Nj'^tte, fra at trænge ned til Honningen i 

 Kronrørets Bund, medens de Insekter, der hjælper til ved 

 Bestøvningen, er kraftige nok til at arbejde sig derigennem. 

 Bierne gør sig dog ikke altid den Ulejlighed at trænge gen- 

 nem Haargitteret, ofte bider de Hul paa Siden af Blomsterne 

 for at faa fat paa Honningen. Derved narrer de naturligvis 

 Blomsterne for den Hjælp, disse kunde vente af dem, idet de 

 ved denne underfundige Adfærd slet ikke kommer i Berøring 

 hverken med Støvdragerne eller Arrene, men de sparer der- 

 ved Tid, da det gaar hurtigere for dem at bide Hul paa 

 Blomsterne, end at arbejde sig igennem Haarkransen ned i 

 Kronrøret. Darwin antager, at en Bi er i Stand til i samme 

 Tidsrum at besøge dobbelt saa mange af Galtetandens Blom- 

 ster, naar den suger Honningen ud gennem de Huller, den 

 har bidt, som naar den trænger ind til den paa retmæssig 

 Maade. Navnlig hjælper det den meget, naar den kommer 

 til Blomster, der i Forvejen er afsøgte af andre Bier, da den 

 saa kan ben3^tte det Hul, der allerede tindes i Blomsten, til 

 enten at suge den Honning, der muligvis skulde være levnet, 

 eller til paa den hurtigst mulige Maade at forvisse sig om. 

 at Blomsten er tom. 



Den smalbladede Galtetand blomstrer i Juli og August. 



Blærerod. 



(Utriculåria vulgaris). 



En højst ejendommelig og interessant Plante, der vokser 

 almindelig i Tørvegrave, Grøfter, Mosehuller og Mergelgrave, 

 er den insektfangende Blærerod. Det er en svømmende 

 Vandplante, der ikke har nogen Rod, hvorfor Navnet 

 heller ikke er videre heldigt, derimod er Bladene, der er 

 fint fjersnitdelte med haarformede Afsnit, nedsænkede i Van- 

 det og besatte med Blærer, gennem hvilke Planten op- 



