128 



4 



smykke Helgenbillederne med og Korsene langs Vejene. 

 Herom fortæller et gammelt Sagn: En from Eneboer paa- 

 kaldte engang den hellige Jomfrus Hjælp for en forarmet 

 Landsbys Befolkning. Da tog Jomfru Marie, hvis Billede 

 fandtes i et lille Kapel ved Vejen, den Krans af, der smyk- 

 kede hendes Hoved, løste den op og strøede den ud over 

 Bakkerne og Moserne, og derefter voksede Bærrene saa 

 rigeligt, at Højene rødmer to Gange om Aaret, ved Midsom- 

 mer, naar Planterne blomstrer og om Høsten, naar deres 

 Frugter er modne. 



Rundbladet Soldug. 



(Drosera rotundifolia). 



Rundbladet Soldug, der ligesom Blærerod er en in- 

 sektfangende Plante, vokser almindelig i Tørve- og Hedemoser. 

 Det er en lille, fin, kvarterhøj (6 — 15 Cm.) Plante, der er let 

 kendelig paa sine Blade, som er samlede i en Roset ved 

 Grunden af Stænglen, er langstilkede med kredsrund Blad- 

 plade og paa Oversiden og i Randen tæt besat med 

 lange, røde, kirtelbærende Haar, der ender med et 

 lille Hoved og ligner ganske smaa Knappenaale. Den tynde 

 Stængel bærer i Spidsen en ensidig Klase af smaa hvide 

 regelmæssige Blomster, der har fem Bægerblade, fem Kron- 

 blade og fem Støvdragere. Den rundbladede Soldug, der 

 tager en stor Del af sin Næring fra de Smaadyr, den fortærer, 

 har meget svagt udviklede, trevlede Rødder. I Juli Maaned 

 blomstrer den. 



Af Bladenes Kirtelhaar udsveder en klæbrig Vædske, 

 og naar Solen skinner paa de smaa glinsende Kugler, hvor- 

 med hvert Haar ender, ser det ud som om Bladene var be- 

 satte med Dugperler, deraf har Solduggen faaet sit Navn. 

 Den kaldes ogsaa »Himmeldug«. I denne Slim, der er saa 

 sejg og klæbrig, at man ved blot at berøre et af Kirtelhaarene 

 med Pingeren kan trække Slimen ud i lange Traade, bliver 

 de forskellige Smaainsekter : Myrer, Fluer, Bladlus, smaa 



