141 



traadene træng-er ind af Aabningen o^ befrugter en i den 

 øverste Del af Hulningen udviklet Celle, Kimblæren. Kun 

 ét af Frugtlegemerne bliver udviklet, og det vokser nu ud 

 til en Bregne, paa hvis Blade der. senere uden Befrugt- 

 ning fremkommer Sporehuse med Sporer. Den korte Løv- 

 stilk er beklædt med brune Avner. Den almindelige Mangeløv 

 hører til vore største Bregner, ligesom Kongebregnen naar 

 den en Højde af 2—4 Fod (60—120 Cm.). Den blomstrer 

 med sine brune Frugthobe i Juni, Juli og August og er med 

 sine brede, friskgrønne Blade en Pryd for Skovene og Sten- 

 gærderne. 



Miliegræs. 



(MUium e/fusuinj. 



Det smukke høje Miliegræs er et ægte Skovgræs med 

 temmelig svage, mørke Straa. Hele Planten er glat med en 

 stor, udbredt, tyndblomstret Top, hvis lange, haarfine Top- 

 grene er udspærrede og bølgede. De smaa blege Blomster 

 har ingen Stak, men hvælvede Yderavner af hvilke de tre 

 lange fine Støvtraade med deres gule, letbevægelige StøA'- 

 knapper kommer til Syne. Ved Støvknappernes Opspringning 

 kastes det tørre »lly vende« Støv ud i Luften og føres af 

 Vinden hen til de store Ar. Som alle Sko^'græsser har 

 Miliegræsset lange, bøjelige, frisk grønne Blade, der tillige er 

 brede og flade, hvorved de bedst er i Stand til at udnj^tte 

 det svage Lys, og da det vokser i de fugtige Skove, er dets 

 Blade ikke indrettede til at rulle sig sammen, saaledes som 

 det er Tilfældet med de Græsser, der har hjemme paa tørre 

 sandede Voksesteder, da Miliegræsset ikke som disse behøver 

 at beskytte sine Blade mod for stærk Fordampning. Bladene 

 er desuden ru i Randen og har en lang Skedehinde. Milie- 

 græsset blomstrer i Juni, efter Afblomstringen bliver Toppen 

 nedhængende. Det bliver fra 2 til henimod 4 Fod (50—100 Cm.) 

 højt og er almindeligt i vore Løvskove. Vildtet æder gerne 

 denne Græsart, hvis Blade har en behagelig Lugt. Skønt 



