147 



Blade bort, hvoraf Følgen bliver, at forskellige Smaadyr, 

 navnlig Regnorme, der lever i Jorden og ved deres Roden 

 og Graven ger denne los og blød, tilsidst forlader det for 

 Bladlaget blottede Omraade, der saa efterhaanden bliver fast 

 og haardt. Lidt efter lidt forsvinder nu Anemonen, der med 

 sin Rodstok kun kan leve i den muldrige Bund. Guldstjernen 

 bliver vel, men dens Evne til at frembringe Blomster aftager, 

 derimod formerer den sig ved Dannelsen af en stor Mængde 

 Formeringsløg , hvorved Grunden om de større Træer efter- 

 haanden bliver helt bevokset med unge Guldstjerner, hvilke 

 ofte ved Foraarstid danner en smuk grøn Ring omkring 

 Træerne. (Raunkiær). Den kaldes ogsaa Skovløg og i 

 Nordsjælland Guldglans. 



Liljekonvallen. 



(Convollåria majåUs) '. 

 Til Konvalfa milieu horer nogle af vore nydeligste 

 Skovblomster, som Liljekonvallen, Storkonvallen , den fine 

 Majblomst og Fireblad. Liljekonvallen har krybende 

 Rodstok og er en fleraarig Plante, der bliver 6—10 Tommer 

 (15 — 25 Cm.) høj. Den har sædvanlig to elliptiske Blade 

 ved Grunden af en bladløs Blomsterstængel, der i Spidsen 

 bærer en ensidig Klase af hvide Blomster, der er klokke- 

 formede, nikkende og vellugtende. Da Blomsterne er aabne 

 og ikke kan bøje deres sammenvoksede Kronblade mod hin- 

 anden, beskyttes Støvet mod Fugtighed, ved at Blomster- 

 stilkene krummer sig, saa at Blomsterne bliver hængende, 

 hvorved det klokkeformede Blomsterdække under Blomstringen 

 danner en beskyttende Skærm omkring de korte Støvdi-agere. 

 Hos andre klokkeformede Blomster som f. Eks. hos den al- 

 mindelige Fuchsia, der i Modsætning til Liljekonvallen har 

 Støvknapperne siddende paa lange Støvtraade, er den nederste 

 Del af Blomsterdækket udbredt som et Hjul, der ved sin 

 Form og Stilling beskytter Støvknapperne mod Regndraaberne. 

 Liljekonvallen har ingen Honning og besøges nærmest af støv- 

 samlende Insekter. 



10* 



