150 



Storkonvallen blomstrer i Maj og Juni og bærer efter 

 Afblomstringen sorteblaa, kuglerunde Bær. Det er en al- 

 mindelig og overordentlig smuk Skovplante. Den kaldes og- 

 saa Hvidranke, Tavshedsrod og paa Bornholm Snoge- 

 bær. Dens Frø spredes, ligesom Liljekonvallens, fra den 



ene Skov til den anden ved Hjælp 

 af Fugle, som spise Frugterne, 

 hvis Frø derpaa gaar ufordøjede 

 gennem Tarmkanalen. 



I Maj og Juni blomstrer ogsaa 

 den lille fine Maj blomst (Majån- 

 themum bifolium), hvis kantede 

 Stængel bærer to hjerteformede 

 Blade, der er glatte paa den øver- 

 ste, lidt haarede paa den underste 

 Side. Da den er en skyggeelskende 

 Plante, opnaar Bladene i stærk Sol 

 næppe en Tredjedel af den Stør- 

 relse, som de opnaar i Skygge. I 

 Toppen findes en Klase af meget 

 smaa, hvide, firdelte Blom- 

 ster, der sidder parvis paa hvide 

 Stilke. Enkeltvis er Blomsterne 

 meget uanselige, dels paa Grund 

 af Kronernes ringe Størrelse, dels 

 fordi Fligene snart efter Udspring- 

 ningen bøjer sig helt tilbage, saa 

 at deres Spidser berører Blomsterstilken; men hele Blomster- 

 standen er dog stærkt iøjnefaldende, da den er sammensat af en 

 stor Mængde Blomster. Blomsterne har en behagelig Lugt, men 

 udskiller meget sjældent Honning, ikke destomindre besøges de 

 temmelig hyppig af Lisekter, navnlig smaa Tovingede. Ogsaa 

 Bierne søger den. Frugterne er gronne Bær med rødbrune Prik- 

 ker^ tilsidst bliver de helt røde. Majblomsten bliver kun fra et Par 

 Tommer til henimod 1 Kvarter (6 — 15 Cm.) høj og er almindelig i 

 Skove og Krat især paa fugtige Steder, hvor den breder sig vidt 



Majblomst (Majanthemura bifolium). 



