152 



ning, men de har en ret stærk og ubehagelig Lugt, der i 

 Forbindelse med den farvede Støvvej hidlokker visse In- 

 sekter, navnlig Aadselfluer, ved hvis Hjælp Krydsbestøvning 

 finder Sted. Den kaldes ogsaa »Etbær«, »Ulfsbær« eller 

 »Ilglebær«. Slægtnavnet er dannet af det gamle botaniske 

 Navn Herbapåris, der tildeltes denne Plante, fordi alle 

 dens Dele er af lige Tal eller parvise. 



Plettet Gøgeurt. 



(Orchis maculatus) . 



Af de smukke og ejendommelige Gøge ur ter vokser 

 flere i vore Skove. En af de almindeligst forekommende 

 Arter er Plettet Gøgeurt med to haanddelte Knolde og 

 en marvfyldt Stængel, der bærer 6 — 10 brunplettede Blade. 

 Af den ene Knold fremskyder det indeværende Aars Stængel, 

 den anden indeholder Knoppen til Blorasterstænglen for det 

 følgende Aar. Bladene, der er lancetformede, bliver smallere 

 opefter og naar ikke til Akset, som er tætblomstret, og 

 kegleformet. Blomsterne er lyst rosenrøde eller 

 hvidlige med mørkerøde Pletter og Striber. 1 Sporen, 

 der findes paa det største af Blomsterdækkets seks Blade, 

 den saakaldte »Læbe«, aflejres Honningen, der er dækket af 

 en Hinde, som de Lisekter, der søger den, maa gennembryde, 

 før de kan komme til at opsuge Honningen. Den plettede 

 Gøgeurt omsværmes derfor ogsaa af Humler og Bier, hvis 

 Munddele er lange nok til at naa ned i Sporen, og kraftige 

 nok til at gennemstikke den Hinde, der dækker over Hon- 

 ningen og som skal beskytte den mod de smaa »ubudne« 

 Insekter, der nok kan krybe ned til Honninggemmet, men 

 ikke gør Planten nogen Nytte, da de ikke fører Støv med 

 sig til eller fra Blomsterne. Den store nedadvendte Læbe 

 byder Humlerne og Bierne en bekvem Landdiugsplads. naar 

 de kommer flyvende, ofte belæssede med Støv. 



Den plettede Gøgeurt bliver fra V'2 — IV2 Fod (15 — 45 Cm.) 

 høj, den blomstrer i Juni og Juli og findes ikke alene i Skove, 



