161 



og dens Navn stammer fra, at den tidli^-ere som et saar- 

 lægende Middel blev brugt mod Lungesygdomme. Paa Fyn 

 kaldes den Snog-erose og Ræverose. 



Rød Fingerbøl. 



(Digitalis purpurea). 



En iøjnefaldende Plante, der dog' kun forekommer tem- 

 melig sjælden, er Red Fingerbøl. Det er en anselig 

 1— 2\2 Fod (30—80 Cm.) høj Vækst med en rank Stængel, 

 der er graafiltet, ligesom Undersiden af de æg-lancetformede 

 Blade. De store, smukke, skævt klokkeformede Blom- 

 ster er samlede i en ensidig Klase. Kronerne er rosenrøde 

 med mørkei'øde Pletter. Under Blomstringen krummer Blom- 

 sterstilken sig, saa at Blomsterne bliver hængende og danner 

 et beskyttende H3^1ster omkring Støvdragerne, som derved 

 hindres fra at blive fugtige af Regn og Dug, men naar 

 Blomstringstiden er forbi, og Frugtmodningen begynder, retter 

 Stilkene sig igen opad. Da Støvdragerne udvikles før Støv- 

 vejene, er Blomsterne henviste til Insektbestøvning. Insekterne 

 vil under deres Arbejde i de nylig udsprungne Blomster blive 

 overpudrede af Støvet, flyver de derefter hen til en anden 

 Blomst, hvis Støvdragere allerede er visnede, men hvis Ar 

 nu staar fuldt udviklede, det vil sige er blevne saa klæbrige, 

 at de kan fastholde Støvkornene, saa vil Fremmedbestøvningen 

 være uundgaaelig. Det er især Bier og Humler, der søger 

 til Fingerbølblomsterne, derimod synes Adgangen til Hon- 

 ningen ind gennem de dybe Blomsterklokker at være for 

 besværlig for Sommerfuglene, der ligesom er bange for at 

 begive sig saa langt ind i de smalle Kroner, i hvis Bund 

 de ikke kan se de Farer, der muligvis kunde lure paa dem, 

 ligesom de heller ikke hurtig nok kan vende sig og und- 

 fly Faren. 



Den røde Fingerbøl er egentlig en Bjærgurt, der dyrkes 

 hos os som Prydplante, og dels forekommer forvildet, dels 



11 



