184 



Selv om Snabelen hos disse Insekter var mindre lang, vilde 

 de dog kunne naa Honningen eller en Del af den, da Kron- 

 røret ofte fyldes næsten halvt med Honning, og dog faar de 

 kortsnablede. Bierne og Hiimlerne, aldrig nogen Honninghøst 

 i disse Blomster, da det først er henimod Aften, naar Bier 

 og Humler har trukket sig tilbage til deres Boliger, at Hon- 

 ningen stiger i Røret. »Medens Tusmorkesværmerne flyver 

 fra Blomst til Blomst, berører de først det fremstrakte kugle- 

 formede Ar og dernæst Støvknapperne. Paa en Sommer- 

 morgen, der følger efter en rolig, mild Aften, vil man ogsaa 

 finde alle de udviklede Støvknapper tomme; efter en kold 

 eller stormfuld Aften indeholder de de derimod rigeligt Støv, 

 men det vil ikke vare længe, før der indfinder sig en Skare 

 af støvsamlende Bier, der lokkes hid af de store duftende 

 Blomster og meget godt kan naa Støvet, hvorved de let 

 kommer til at udføre Fremmedbestøvningen.« Den blomstrer 

 i Juli og August og staar efter Afblomstringen med smukke 

 røde Bær. Dens Tilnavn Periclymenum er af græsk Oprindelse 

 og betyder: den slyngende. Den kaldes ogsaa Skovlilje, 

 Løberose og Skovranke. Dens stærkt duftende Blomster 

 skyes af Kvæget. 



Vild Merian. 



(Origanum vulgåre). 



En anden Plante, der ogsaa vokser ved Gærder og 

 imellem Krat, men er sjældnere i Landets nordligere Egne 

 end i de sydlige, er Vild Merian. Denne læbeblom- 

 s tre de Plante har en opret, grenet, ofte rødlig, lidt haaret 

 Stængel, der i Modsætning til andre Læbeblomstrede kun er 

 svagt kantet. De smaa, ægformede, næsten helrandede Blade, 

 der sidder paa korte Stilke, er paa Undersiden haarede, paa 

 Oversiden næsten glatte. Blomsterne sidder i Hoveder i 

 Spidsen afkorte Grene og er lyserøde med mørk violette 

 Dækblade eller Støtteblade omkring hver Blomsterstand. 

 Den vilde Merian bliver fra 1 Kvarter (15 Cm.) til henimod 



