192 



Blomsterne, der sidder i langstrakte Klaser, er temmelig 

 store og smukt rosenrøde. De udmærker sig ved at 

 have en snoet Griffel, omgivet af et Ror, der dannes af de 

 sammenvoksede Støvdragere. Inderst i dette Rør findes Hon- 

 ningen, men det omgiver Støvvejen saa tæt, at en Bi, der 

 paa naturlig Maade vil naa til Honningen, maa føre sin 



Sugesnabel ned uden for Røret. 

 Dette Besvær Aål Bierne gerne 

 undgaa, og en Særegenhed ved 

 Skov- Fladbælgens Blomster kom- 

 mer dem da til Hjælp. Ved 

 Grunden af Røret findes nemlig 

 to naturlige runde Aabninger, 

 gennem hvilke Bierne kan naa 

 ind til Honningen, men de maa 

 da først bide Hul paa Siden af 

 Kronen, og ved at stikke deres 

 Snabel gennem dette Hul og 

 Rørets Aabning er de i Stand 

 til paa en langt nemmere Maade 

 at naa Honningen. Nu er det 

 en Kendsgerning, at paa de aller- 

 fleste af Skov-Fladbælgens Blom- 

 ster er den venstre Aabning i 

 det af Støvtraadene dannede Rør, 

 større end den højre, og ved 

 mange Undersøgelser har det vist sig, at Bierne maa vide 

 Besked hermed, thi naar de bider Hul paa Kronen, sker det 

 altid paa den venstre Side, hvor de altsaa gennem den 

 større Aabning lettere vil komme i Besiddelse af, hvad de 

 søger, end gennem den mindre. Herom bemærker Francis 

 Darwin: »Det er vanskeligt at sige, hvorledes Bierne har 

 kunnet tilegne sig denne Skik, om de opdagede Uligheden i 

 Aabningernes Størrelse, idet de paa lovlig Vis udsugede Blom- 

 sterne, og derefter drog Fordel af denne Kundskab, eller om 

 de udfandt den bedste Stilling derved, at de paa forskellige 



Skov-Fladbælg (Lathyrus silvester' 



