193 



Steder bed ind gennem Blomsterdækket og saa senere huskede, 

 hvor det bedste Sted var. .Men i begge Tilfælde viser de en 

 mærkelig Evne til at gore Brug af det, som de har erfaret. 

 Sandsjniligvis hidrører Biernes Færdighed i at bide Hul 

 gennem alle Slags Blomster fra den Omstændighed, at de 

 længe har øvet deres Instinkt i at bygge Celler af Voks 

 eller forstørre deres gamle Celler med Voksrør, thi de bliver 

 (lerved tvungne til at arbejde paa Inder- og Ydersiden af 

 den samme Genstand.« Skov-Fladbælgen blomstrer i Juli 

 og August. 



Svalerod. 



( Vincetoxicuin albiitii) . 



Paa Skrænter i højtliggende Skove og paa Kratbakker 

 tindes hist og her, hyppigst paa Bornholm og i det nordlige 

 og nordostlige Sjælland, den hvidblomstrede Svalerod, der 

 hører til Svalerodfamilien. Den har en opret Stængel, 

 der bliver 1 — 2 Fod (30—70 Cm.) høj, med modsatte, kort- 

 stilkede, hjerteformede Blade og regelmæssige femdelte 

 Blomster, der sidder i Kvaste i Bladhjørnerne. Før 

 Udspringningen er Kronfligene snoede. Blomsterne er 

 hvide med lysegule Bikroner. De fem Støvtraade har 

 sammenvoksede Støvknapper og de to Grifler et fælles Ar. 

 Svaleroden blomstrer ved Midsommertid i Juni og Juli, og 

 dens ejendommeligt byggede Støvdragere og Støvveje er ind- 

 rettede paa Bestøvning ved Hjælp af Insekter. Men foruden 

 de vingede Insekter søger ogsaa en Del af de krybende Smaa- 

 insekter til dens Blomster. Blandt disse er især Myrerne 

 uvelkomne, fordi de, selv om de fører noget Støv med sig 

 fra en Blomst, dog altid vil have tørret dette af sig, inden 

 de, efter en møjsommelig Vandring, naar hen til en anden. 

 Til Værn mod disse ubudne Gæster tjener den Mælkesaft, 

 som Svaleroden er saa rig paa. Efterhaanden som Myrerne 

 kommer højere og højere op paa Planten, bliver dennes Over- 

 hud tyndere, og snart naar de saa højt op, at deres skarpe 



13 



