196 



Støvet ligger nu saaledes, at Insekterne, der lokkes af Far- 

 ven, af Duften og af Honningen, kan afstryge Støvet og føre 

 det videre for at afsætte det paa andre Blomsters Ar. Men 

 hvis Honningen var røvet om Dagen af de krybende Insekter, 

 da vilde hverken de lysende Kronblade eller Duften være 

 tilstrækkelig til at hidlokke de vingede Insekter, der skal 

 besørge Bestøvningen. Saa snart Dagen atter gryer, ruller 

 Limurten igen sine Kronblade sammen og holder sin Velhigt 

 tilbage. Ogsaa til Beskyttelse mod Vejrliget har Naturen 

 sørget godt for disse Blomster. Under Blomstringen bukker 

 Blomsterstilkene sig, saa at Blomsterne bliver hængende og 

 derved danner et beskærmende Tag over Støvdragerne, for 

 at Støvet ikke skal blive fugtigt af Hegn og Dug, men naar 

 Blomstringstiden er forbi, og Frugtmodningen begynder, retter 

 Stilkene sig igen opad. 



Den nikkende Limurt findes hyppigst i Nordsjælland, 

 paa Stevns og Møens Klint og paa Bornholm. 



At Frøene af Limurten, som mange andre Plantefrø, er 

 i Stand til at vedligeholde deres Spiredygtighed i overordent- 

 lig lang Tid, iagttog man for en 20 — 30 Aar siden ved Ud- 

 gravninger i Laurionbjergene i Attika, hvor der lige fra 

 Oldtiden havde været rige Bly- og Sølvværker. Efter at en 

 9 Fod (3 M.) høj Grusbunke var fjernet, opvoksede der nem- 

 lig en Mængde Limurtplanter, der hidtil ikke var iagttagne 

 i Omegnen af dette Sted. Frøene af disse Planter har sand- 

 synligvis bevaret deres Spireevne under Gruset i 1000 Aar 

 eller mere. 



