SANDMARKEE, HEDEE, BAKKEE OG DIGEE. 



Ligesom Engene og de frugtbare Mnldjordsmarker, som 

 de skyggefulde Skove, de stillestaaende og de rindende Vande 

 har deres særlige Plantevækst, saaledes har ogsaa de tørre 

 Heder, de sandede Marker, de solaabne Bakker og Digerne, 

 der ligger udsatte for Blæsten, en ejendommelig, af Vokse- 

 stedet præget Plantevækst. Sandkornene har kun en ringe 

 Sammenhængskraft, og jo større de er, desto ringere er denne, 

 derfor er Sandjorden ogsaa løs Jord, gennem hvilken Regn- 

 vandet let synker ned. Dens Vandholdighed er da ogsaa i 

 Almindelighed kun ringe. Da den i Reglen hurtig udtørres, 

 opvarmes den ogsaa hurtigt og højt ved Solvarmen, men om 

 Natten afkøles den til Gengæld meget stærkt, hvorfor For- 

 skellen mellem Dag- og Nattemperaturen ogsaa kan være 

 overordentlig stor. De sandede Jorder bedugges ogsaa let 

 og stærkt om Natten, hvilket spiller en vigtig Rolle for deres 

 Vandholdighed og derigennem for deres Plantevækst. Disse 

 Forhold bevirker ogsaa, at Planter paa Sandjord lettere lider 

 af Frost. Ligger de sandede Jorder tillige højt, øver Blæsten 

 en betydelig Virkning. For at beskytte Bladene mod hurtig 

 Fordampning, mod Blæst og Frost, er de hyppig haarede, 

 graafiltede og tykke. 



Sandskæg. 



( Weingårtnéria canéscens) . 



Paa Sandmarker, der ofte ligger højt og tit i Nærheden 

 af Stranden, vokser en Del Planter, der synes at foretrække 



