245 



enten glatte eller dunhaarede. Naaleformen gør Bladets Over- 

 flade i Forhold til dets Rumfang meget mindre, end den er 

 hos det flade Blad af forholdsvis samme Størrelse, hvorved 

 Fordampningsoverfladen altsaa bliver delvis mindre. I Sol 

 og Tørke eller udsatte for Blæsten er Bladene langt mere 

 opadrettede eller kantstillede end i Skygge og fugtige Om- 

 givelser eller i fugtig Luft. Voksestedet eller Vejrliget ud- 

 øver altsaa her sin Indflydelse paa Bladenes 

 Stilling. De sniaa rødviolette Blomster 

 sidder i klaseagtige Stande og bestaar 

 af et firbladet Bæger, der er længere end 

 den dybt delte, klokkeformede Krone og af 

 samme Farve som denne. De otte Støv- 

 dragere sidder i to Ki'edse og indeholdei- 

 Støv, der er bestemt til at spredes ved 

 Vinden, idet de enkelte Støvkorn er tørre 

 og lette. Ikke desto mindre modtager Lyng- 

 blomsterne en utallig Mængde Insektbesøg, 

 og Hedelyngens Blomster er da ogsaa, saa 

 vel som andre Blomster af L y n g f a m i 1 i e n , 

 i flere Henseender forskellige fra andre 

 Blomster med vindbevæget eller flyvende 

 Støv. Medens Blomsterdækket hos Planter 

 med vindbevæget Støv i Reglen er dannet 

 af uanselig farvede, skælformede Blade, og 

 medens der hos saadanne Blomster som 

 oftest ingen Honningafsondring finder Sted, 

 saa har Lyngplanterne, hvis Støvkorn lige- 

 ledes som Støvskyer hvirvles om i Luften, livlig farvede, 

 klokkeformede Blomster, der allerede i Afstand træder tydelig 

 frem paa Løvbladenes mørke Grund, og disse Blomster af- 

 sondrer tillige Honning. Det er da øjensynligt, at Lyng- 

 blomsterne har den dobbelte Opgave: dels at beskytte Støv- 

 dragerne, dels at lokke Insekterne til sig. Disse besøger da 

 ogsaa med Forkærlighed Lyngblomsterne og henter megen 

 Honning fra dem. Det er især Bierne, der søger Hedelyngens 



Hedelyng (Calluna 

 vulgaris). 



