254 



sækkene, er anbragte ude i Spidsen af nogle korte, snævre 

 Rør, hvorved Aabningerne bliver saa sraaa, at i hvert Fald 

 kun faa Støvkorn ad Gangen kan forlade Støvsækken. Da 

 det saaledes er aabenbart. at Mosebøllen er henvist til Krj^ds- 

 bestøvning, er Støvdragerne blevne forsynede med meget 

 lange, hornformede Vedhæng, undertiden saa lange, at de 

 næsten naar hen til Kronens Inderside, saa at et Insekt, der 

 besøger Blomsten, ufejlbarligt maa røre ved dem og ryste 

 Støvkornene ud. 



Mose-Bøllen naar samme Størrelse som Hedelyng og Mel- 

 bærris, 1 — 2 Fod (15—80 Cm.). Bærrene er sorte med blaa 

 Dug, indvendig er de hvide. Den blomstrer i Maj og Juni 

 og findes i Nord- og Vestjylland og ret almindelig i Nord- 

 sjælland, men er ellers temmelig sjælden. Paa Jyllands Nord- 

 spids og paa sine Steder i Jylland kaldes Mosebøllen »Blaabær«. 



Tyttebær. 



(Vaccinium Vitis idaéa). 



Til Bøllefamilien hører ogsaa Tyttebær eller Krøs- 

 bær, en opstigende, kvarterhøj (5— 20 Cm.) Busk med stedse- 

 grønne, omvendt ægformede Blade, der paa Oversiden er 

 mørkegrønne, glatte og glinsende, paa Undersiden 

 bleggrønne og prikkede. Ilanden er bøjet tilbage. De 

 udmærker sig ved at blive siddende to eller tre Aar paa 

 Planten. De blegrøde eller hvide Blomster sidder i tæt- 

 blomstrede, nikkende Klaser i Spidsen af Grenene. Og- 

 saa hos Tyttebær er Selvbestøvning vanskelig, idet Griflerne 

 med de smaa ubetydelige Ar rager saa langt frem af den 

 klokkeformede, næsten rørformede Krone, at de fjernes langt 

 fra Støvknapperne, idet Støvknappernes Længde ikke er 

 større, end at de naar til midt paa Griflerne. Bestøvningen 

 maa derfor ske ved temmelig langsnablede Insekter som 

 Hum ler og Bier. 



Den vokser paa Lyngheder, i Lyngmoser og i Skove i 



