266 



Smaatorne eller Haar og et Vokslag, der giver Bladene en 

 blaalig og mat Tone og hindrer hurtig Fordampning i tørt 

 Vejr. Marehalmen blomstrer i Juni, Juli og August, og 

 Blomsterstandene er lige til Udspringningen omsluttede af 

 store Bladskeder, der ydei' et godt Værn 

 mod Vinden. Den vokser i Flyvesandsklitter, 

 ved sandede Strandbredder og i Havstokken 

 eller Forstranden, hvor denne er dannet af 

 det flue Kvartssand, som Havet skyller op. 

 Dette Sand blandet med smaa Kalkdele fra 

 Havdyrenes Skaller, føres af Floden højere 

 op, tørres af Solen og bæres endelig af 

 Vinden ind over Land, hvor det danner 

 Klitterne, idet det aflejrer sig om hver 

 Genstand, det møder. Saaledes bliver Mare- 

 halmen i Forening med Hjelmen Klittens 

 Grundlægger. Klitterne tiltager derefter i 

 Vækst, idet Planterne vokser op igennem 

 det overdækkende Sand. Den løse Bund 

 begunstiger Dannelsen af lange Rødder og 

 af lange, vandrette Udløbere, fordi den Mod- 

 stand, der skal overvindes under Væksten, 

 er ringe. Derved fremmes Planternes sel- 

 skabelige Optræden, og Landskabet kan faa 

 et eget ensartet Fysionomi. Paa Grund af 

 sin krybende Rodstok plantes Marehalmen 

 i Klitterne for at dæmpe Flyvesandet, hvor- 

 til den dog ikke er saa vel skikket som 

 Hjelmen eller Klittag, fordi dens Blade dør bort om Vinteren. 

 Den begynder først at vokse i Februar eller Marts; hvis den 

 om Vinteren er bleven dækket af Sand, formaar den dog 

 at vokse igennem det, naar den kun har omtrent 1 Fods 

 (^/s Meter) Højde. Den trives først ret, efter at Sandflugten e r dæm- 

 pet. Paa Island har Kornet af Marehalmen været brugt som Føde- 

 middel fra Oldtiden og ned til vore Dage, særlig i Vester-Skapta- 

 fell-Syssel, hvor det endnu benyttes af den fattigere Befolkning. 



Marehalm (Elymus 

 arenarius). 



