DEN NORDSVENSKA FLORANS EKOLOGISKA HUFVUDGRUPPER ' 15 



jtana, Salices m. fl. i de kalla myrarna, dels af sydskandinaviska arter, 

 därvid sydbergen äro de viktigaste edafiska lokalerna; äfven sydbackar 

 och bäckdalar äro dock af vikt. De bräckta vattnen med Najas marina 

 m. fl. må ock i detta sammanhang ihågkommas, hvilka än orsakerna till 

 de mera värmefordrande arternas förefintlighet där kunna vara. 



Det må emellertid här icke lämnas osagdt, att det ingalunda är möj- 

 ligt i närvarande stund inordna alla Nordsveriges växtarter vare sig i nå- 

 gon af de nu nämnda tre stora grupperna eller i mellangrupperna. Ett 

 rätt stort antal bör ännu så länge af skilda orsaker hållas utanför en dylik 

 gruppering. Om flera af de »gamla, goda» arterna veta vi numera med 

 säkerhet, att de bestå af ett flertal väl skilda elementararter med olika 

 geografisk utbredning, hvilken dock i många fall ännu icke är så känd, att 

 vi vågat medtaga dem vid gruppfördelningen. Sådana äro Alcheniilla 

 indgaris, som äfven i Norden visat sig bestå af flera elementararter, af 

 hvilka bland de i sydbergen anträffade t. ex. A. glo»icnilans BuSER och 

 A. aaitidens BuSER, LiNDB., uppenbarligen ha vida mindre värmebehof än 

 A. minor HuDS. (syn.: A. filicatdis "^'vestita (BuSER)), med en utprägladt 

 sydlig utbredning. Andra exempel äro Taraxaaun officinale med sina 

 många underarter, vidare Hieraciuin, för hvilket släkte t. o. m. flera af de 

 gamla kollektivnamnen nästan råkat ur bruk, Euphrasia officinalisva. fl. Alla 

 dessa lämna exempel på en in i vår egen tidsålder försiggående artbild- 

 ning, vid hvilken delvis just tillpassning för olika temperatur utgör 

 grundlaget för den morfologiska och ekologiska ombildningen. 



En annan grupp arter, som tillsvidare ej kan upptagas under den 

 gruppering, som ofvan gjorts, äger en så spridd och föga lagbunden ut- 

 bredning, att föga eller icke alls kända faktorer måste vara afgörande 

 för deras uppträdande. Utom den förut nämnda gruppen af utpräglade 

 kalkväxter, ha vi i Calainagrostis cJialyhca, Cinna pcndula, Galiuni trifloruni, 

 Potentilla multifida, Phaca pcndnliflora m. fl. arter af nu ifrågavarande typ. 



Den nordsvenska vegetationens förhållande till nederbörden. 



Den näst värmetillgången viktigaste bland de faktorer, som afgöra ut- 

 seende och beskaffenhet af ett större områdes vegetation är vattentill- 

 gången. Denna har ytterst sin orsak i nederbörden, men många förhållan- 

 den samverka till att för mindre partier af ett land vattentillgången för 

 växtvärlden icke direkt får sitt uttryck i nederbördens storlek. Synner- 



