komma att räknas som banbrytande för en ny syn på den nordsvenska 

 vegetationen. J. FRÖDIN, E. Henning, A. G. Kellgren, Alb. Nilsson, 

 E. Nyman, G. E. Ringius, R. Sernander, Th. Örtenblad m. fl. ha 

 äfven inom olika trakter frän liknande synpunkter bragt mer eller mindre 

 viktiga bidrag till kännedomen om vegetation och flora. 



Den andra riktning, som från slutet af i88o-talet medfört nya uppslag 

 till förståendet af den norrländska vegetationen, är den utvecklingshisto- 

 riska, som, stödd på ett mer eller mindre omfattande fossilt material från 

 den vegetation, hvilken redan är borta, sökt med hjälp af detta och den 

 nuvarande växtvärlden rekonstruera florans utveckling. A. G. NatiiorsT 

 var den, som först upptog dessa frågor;, därefter hopbragtes, särskildt un- 

 der 1890-talet, ett ganska betydande nytt iakttagelsematerial af Gunnar 

 Andersson, H. Hedström, R. Sernander, R. Tolf. Under senaste 

 årtiondet ha ej få yngre forskare fortsatt arbetet; bland dem må nämnas 

 C. E. Th. Fries, A. Gavelin, E. Haglund, L. v. Post, G. Samuelsson. 

 Dessa undersökningar, ej minst de öfver hasseln och almen, ha framförallt 

 väckt intresse för de mera värmefordrande florelementen. 



De nya synpunkter, hvilka såväl de ekologiska som de paleonto- 

 logiska studierna medfört, ha ånyo bragt det mödosamma faktasamlandet 

 i kurs. Vi behöfva för att detta må klart inses blott hänvisa till den tal- 

 rika samling afhandlingar från de senaste tio ä femton åren, som i detta 

 arbetes litteraturförteckning anföras under namnen E. BERGSTRÖM, S. BIR- 

 GER, E. CoLLiNDER, c. E. Th. Fries, K. Johansson, A. Heintze, A. 

 Holmgren, T. Lagerberg, S. Mårtensson, G. Samuelsson, H. G. 

 SiMMONS, N. Svensson (-Wange), E. Sterner, M. Sondén, N. Sylvén, 

 O. Vesterlund, P. a. Wiström m. fl. 



Under det århundrade, som nu gått sedan GöRAN Wahlenbergs 

 snille och flit bragte öfversikt och reda i det redan då samlade materialet 

 har som synes ett mycket stort sådant ånyo hunnit hopbringas. Vi hotas 

 att drunkna i specialundersökningarna, medan det blir allt svårare för den 

 enskilde forskaren och framförallt för nybörjaren att se hvar han resultat- 

 rikast skall sätta in arbetskraft och intresse. Under arbeten från skilda 

 synpunkter med den norrländska floran ha vi själfva fått erfara, hurusom 

 ett inträngande i någon viss detalj tvungit till ett särdeles tidsödande 

 och ändock knappast fullt effektivt genomgående af den vidlyftiga och 

 spridda litteraturen. Till sist har därför beslutet mognat att söka samla 

 det väsentligaste af det stora materialet till en totalbild samt ställa in 

 det under moderna vetenskapliga synpunkter. En nödvändig förutsättning 



