FÖRSTA KAPITLET 



grund af materialets beskaffenhet alldeles omöjligt. Som bevis för ofvan 

 framställda satser kan anföras, att icke mindre än c. 300 olika arbeten, 

 uppsatser och afhandlingar anföras i här föreliggande arbete. 



Men för att nå ut öfver Wahlenbergs mera topografiskt-växtgeo- 

 grafiska behandling af ämnets grunddrag fordrades det äfven, att veten- 

 skapen själf skulle inom vissa af växtgeografiens grannvetenskaper göra 

 betydande framsteg. Detta gäller framförallt växtbiologien och geologien, 

 såväl den allmänna kvartärgeologien, som dess växtpaleontologiska gren. 

 Sä har som bekant också under senare årtionden skett. 



Af de skäl, som nu antydts, är det emellertid lätt att inse orsaken 

 till att med 1860-talet den florististiska forskningen inom Nordsverige i viss 

 mån kom in i ett dödvatten. De ledande botanisterna vid våra univer- 

 sitet kastade sig in på nya forskningsgrenar, det blef ej längre modernt 

 att syssla med speciell floristik, åtminstone för såvidt denna icke behand- 

 lade kritiska släkten eller lägre växter, och de »oändliga växtlokallistorna» 

 voro ej så synnerligen väl sedda på de ställen, där botanisk litteratur 

 trycktes. Intresserade män fortsatte emellertid, oberoende af dagens mod, 

 materialinsamlandet, och bland de främsta af dem under 1860 — 1880-talet 

 äro att räkna S. Almquist, Fl. Behm, K. F. DusÉN, V. F. H(3LM, P. 

 Olsson,^ C. Melander, L. M. Neuman m, fl. 



Uppsvinget kom på slutet af 1880-talet från två olika sidor. Ragnar 

 Hult hade väckt intresset för i-egistreringen af vegetationen och genom 

 sitt .system för ståndortsanteckningar gifvit ett värdefullt medel för kom- 

 parativa vegetationsstudier. Den lefvande anden i denna registratur var 

 det möjligt att inblåsa genom att pä de norrländska växtsamhällena an- 

 lägga de allmänt biologiska synpunkter, som vid denna tid gjort sig gäl- 

 lande i samband med att fysiologerna lämnade laboratoriets fyra väggar 

 och gåfvo sig ut i naturen. Det var särskildt de öartade förekomsterna af 

 längre i söder allmänt utbredda löfskogssamhällen, som väckte dessa våra 

 första ekologers stora intresse. De studier, som A. Y. Grevillius åren 

 1894 och 1895 offentliggjorde öfver de jämtländska reliktformationerna med 

 Ubnus moiitana samt öfver andra nordsvenska växtsamhällen, skola alltid 



^ Denna intresserade och i många afseenden liögt förtjänte botanist har beklagligt 

 nog af sina Lirjungar vid Östersunds läroverk mottagit en mängd uppgifter, som ingalunda 

 kunna anses vara pålitliga. Då hån dessvärre i sina publikationer ej skiljt på hvad han 

 själf iakttagit och hvad andra meddelat, ha vi icke ansett oss kunna använda sådana upp- 

 gifter, som ej från andra håll kunnat kontrolleras. I flertalet fall ha vi emellertid särskildt 

 anfört af Olsson för respektive lokaler angifna intressantare arter såsom ett observan- 

 dum för kommande forskare. 



