5 o TREDJE KAPITLET 



Jiirsiita, Lonicera xylostmiui och ]"icia silvatica. öfver h vilkas utbredning 

 kartorna 6, 8, 9, 25 och 35 lämna upplysning. Kalkbundna torde i norra 

 Sverige äfven Aspleniuni ruta muraria, Carcx ornitliopoda, Epipactis lati- 

 foHa, E. paliistris, Linuui catharticmii m. fl. vara, således arter med vä- 

 sentligen olika ekologiska kraf. Af fig. 5, som visar Vicia silvaticas ut- 

 bredning i Siljanstrakten framgår med all tydlighet, att denna art är helt 

 och hållet kalkbunden utmed denna del af sin nordvästgräns. Jämför man 

 nämnda kartskiss med kartan 35, som visar artens utbredning öfverhufvud, 

 finner man hvilken stor förskjutning af dess gräns odi anhopning af 

 lokalerna, som äger rum såväl a Dalarnes som Jämtlands silurfält. 



Af mycket stort intresse är, att icke blott en del sydskandinaviska 

 arter utan äfven flera fjällarter, som gä ned i skogsområdet, där helt eller 

 delvis äro kalkbundna. Exempel härpå lämnar den intressanta förekomsten 

 af Dryas octopctala, Asp/enhmi viridc, Alsine biflora, Saxifraga aizoides, 

 Sibbaldia procumbens samt andra arter (B. N. 1890, s. 187) å kalk vid 

 Junusuando masugnsby i Torne lappmark, ett stort antal arter i Storsjö- 

 trakten på den jämtländska siluren (t. ex. Asplcuiimi viride, Carex atrata, 

 C. capitata, Cystopteris viontana, Juncus trigluDiis och Thalictrum alpiiiuni) 

 samt förekomsterna å Alnön i Medelpad (Cystopteris uiontana), vid Los i 

 Hälsingland, å Dalarnes silur, (t. ex. Asplniiuiii viridc, Carcx capitata, 

 Sceptriun carolimun jfr kartskissen fig. 6. Äfven i södra Sverige återfinna 

 vi ett antal fjällväxter såsom helt eller delvis kalkbundna. 



Ett annat förhållande, som synes vara framkalladt af kalkens spe- 

 ciella fysiologiska inflytande pä vissa arters lif och utveckling, är att de- 

 samma klufvits i mer eller mindre markerade parallellformer eller parallell- 

 arter, af hvilka den ena är kalkbunden, den andra kalkskyende eller in- 

 diflerent. Flera exempel härpå finnas t. ex. från Alperna. Hos oss 

 synas dylika vikarierande arter vara jämförelsevis få. Sådanas förekomst 

 berättigar naturligen ej heller att draga den slutsatsen, att de här upp- 

 kommit, då de helt säkert äro gamla arter, hvilkas utbredning emellertid 

 påverkats af förekomst eller frånvaro af kalk. Ett klart exempel finnes med 

 säkerhet hos oss i den mycket strängt kalkbundna PJicgoptcris robertiana, 

 som i hela vårt land uteslutande är funnen på kalk, och den närstående 

 hos oss allmänna PJi. dryoptcris, som trifs väl på våra kiselsyrerika bergarter. 

 Vid genomgång af Cajanders artlistor öfver ett större antal arters 

 förekomst å mer eller mindre kalkhaltigt underlag {66, s. 154 o. f.) 

 ha vi trott oss finna, att man möjligen i ett par fafl kan tala om 

 dylika vikarierande artpar. Utbredningen hos oss synes för några af 



