FJÄRDE KAPITLET 



marfjället, vittringsmaterial samla sig liksom i en vall, begränsande berg- 

 roten pä yttersidan mot rasmarken. Vanligen är det på själfva bergrotens 

 jämnare mark, som flertalet, i all synnerhet af de sydskandinaviska arterna, 

 har sin egentliga växplats. Sträckvis kan marken vara öfverskuggad af 

 träd, men på grund af enstaka större block och dylikt blifva nästan alltid 

 vissa partier af marken ständigt öppna och då träffar man där arter, 



Fig. 9. Vu ornats i Pite lappmark. Parti af hammaren, vid dennas bas i bergroten 

 några björkar, underst rasmarken. Hammaren starkt förklyltad. 



som ha större kraf på ljus och direkt bestrålning. Dessa ha ock sitt till- 

 håll inom en annan del af sydberget, nämligen de afsatser af växlande, 

 men oftast rätt begränsad storlek, som uppstå i hammaren på grund 

 af dennas olikformiga vittring. Dessa hyllor kunna någon gång, då berg- 

 arten är lösare och mera lättvittrad, bli så talrika att hammaren blir trapp- 

 stegslikt uppdelad. Så är fallet i vissa delar af Hammarfjället. I alla hårdare 



