SYDBERGENS NATURFÖRHÅLLANDEN 



65 



sistnämnda fallet. Beklagligtvis ha hvarken vi eller andra varit i tillfälle 

 att låta utföra analyser af vatten från sydbergen, hvarigenom denna för- 

 modan kunde ha pröfvats. 



Vindskydd, insolation och värmeförhållanden. 



I norra Sverige härska sydvästvindar med dragning åt syd,^ hvilka 

 ju i allmänhet bringa värme och fuktighet, men en icke ringa procent ut- 

 göres af andra vindar, framförallt den för växtlifvet ogynnsamma nord- 

 västen. Mot denna och nordan äro sydbergen skyddade till icke ringa 

 nytta för vegetationen. På förvintern sopar nordvästen vanligen ned afse- 

 värda snömassor i bergroten, enligt hvad ortbefolkningen för flera af dessa 

 berg berättat. Snön skyddar emellertid för vinterns torra, uttorkande 

 nordvindar, och den tidigt ])ä våren smältande snön genomvattnar grund- 

 ligt marken till gagn för den uppspirande vegetationen. 



Sydbergens klimatiskt största förmån framför alla andra ståndorter 

 är dock den stora värmemängd, som på grund af den starka 

 insolationen kommer dem till godo. Solstrålarna infalla under lång 

 tid af dagen i vida gynnsammare vinkel än på jämn mark, hammaren 

 uppvärmes starkt och utstrålar under natten stora värmemängder, väl 

 hufvudorsaken till att sydbergen äro så allmänt kända för sin frostfrihef,^ 

 att befolkningen, då de ligga i byggdens närhet, mångenstädes där röjt 

 sig sina potatisåkrar (Funäsdalsberget, Tännäsberget, fig. 13, Medskogs 

 berget och Ljungdalsberget, alla i Härjedalen).^ 



Det vore naturligen af största intresse och vikt att genom direkta 

 observationer ha fastställt såväl temperaturerna under sommaren i typiska 

 sydberg som ock att ha jämförande observationer mellan dessa och i 

 öfrigt motsvarade platser i dalbottnarna. Sedan länge ha vi planlagt an- 

 ställande af parallellöpande observationer med termograf under lämplig tid 

 af sommaren, men svårigheten att erhålla den instrumentella utrustningen 



1 Angående vindförhållandena i Sverige, jfr. H. E. Hamberg i J. F. Nyström, Sve- 

 riges geografi, s. 131. 



^ Detta får naturligen icke sammanblandas med det af Holmgren från flera sydberg 

 där almen anträffats omtalade förhållandet att skotten »frusit», hvilket beror på att värme- 

 mängden under hela vegetationsperioden icke varit stor nog att mogna veden, hvadan 

 de delar af skotten, som ej varit tillräckligt förvedade, under vintern uttorkat och dött. 



' Frän Pite lappmark berättar S. Birger om liknande odlingar, som dock icke 

 ligga i något egentligt svdberg (47, s. 264). — Jfr äfven Birger (46) och för Dalarne Kell- 

 gren (147). 



Norrland. 5 



