FJÄRDE KAPITLET 



BERGS ^ ingående undersökningar ha visat, att variationen i detta afseende 

 är vida större än man på förhand möjligen skulle förmoda. I detta sam- 

 manhang har särskildt solskenstiden under sommarhalfåret (april — septem- 

 ber) intresse. Af det förut sagda kunde man förmoda att fjälltrakterna 

 skulle äga minsta antalet solskenstimmar. Så visar sig äfven förhållandet 

 vara, i det att de södra fjälltrakterna ha 1,125 — i, 200 timmar, de norra ett 

 hundratal timmar mera under halfåret april — september. Mot kusten tilltager 

 särskildt i Norrlands södra hälft den direkta solbelysningen med stor regel- 

 bundenhet för att i själfva kustbandet utgöra 1,400 — 1,500 timmar under 

 nyss angifna sex månader. 



Skillnaden är som synes mycket betydande, och den oliklånga sol- 

 belysningen har med säkerhet ej ringa betydelse för vegetationen, äfven om 

 det ännu ingalunda är lätt att påvisa, hvilka uttryck den tar sig. Uppen- 

 bart är emellertid, att i fjällen sydbergen, som mest förmå tillgodogöra 

 sig solskenstiden, måste vara särskildt gynnsamma för växtlifvet. 



Ofvan är en redogörelse lämnad för det viktigaste af det som för 

 närvarande torde kunna sägas om sydbergens naturförhållanden. Huru 

 egenartade än dessa äro och i huru hög grad de än må kunna lämna 

 förklaring till Nordsveriges så märkliga och invecklade växtgeografi, sä 

 må dock ej ens på detta ställe en erinran saknas om att ännu en faktor 

 af oerhörd betydelse för dessa sydbergs vegetationshistoria måste tagas 

 med i räkningen. Denna är de invandringshistoriska momenten. Om 

 dessa blir det tal i kap. 6. 



' Molnighet och solsken pä den Skandinaviska halfön. Meteor. Iakttag, i Sverige, 

 J3ih. Vol. 50 (1908). Jfr särskildt PL xiv. 



