SYDBERGENS FLORA OCH VEGETATION 



79 



Det är proportionsvis många arter, som, efter allt att döma, denna 

 väg letat sig in i Sverige, och torde det vara lämpligt att här uppräkna 

 alla, hvarvid med en * betecknas de arter, som icke norr härom före- 

 finnas i vårt lands sydberg: ■'"Ajnga pyraniidalis, '^'Anemone nemorosa, An- 

 tJiyllis vjilncraria, Arenaria scrpyllifolia, "^Carex di^itata, Circcsa alpina, 

 '^Co)ydalis fabacea, Epilobium collmuin, E. montaimm, Erysinmm hicracii- 

 foluini, Fragaria vcsca, Galeopsis bifida, "^ Listera ovata, Potentilla argentea, 

 Scduui anmiuin, Silenc rupcstris, '-''Stac/iys silvatica, Stellaria longifolia, 

 Tunitis glabra, Vcronica officinalis och Viola mirabilis. 



Detta är 21 arter och för 6 af dessa är denna trakt veterligen den 

 nordligaste, hvarest de passerat fjällkedjan in i Sverige. 



Nästa stora port genom denna ligger blott ett trettiotal km. längre i 

 söder och leder från Vefsen-fjorden uppför den stora och djupa Vefsendalen 

 till passpunkten och in i of v er st a Ang ervianälf vens vattensystem. 

 Äfven här finnas flera pass, hvaraf det nordligaste är frän Vapstälfven, 

 hvars källsjöar ligga ett godt stycke in i Sverige. Där träffas tallen och 

 granen skogbildande öster om riksgränsen i omedelbar fortsättning af de 

 norska förekomsterna. Öfver vattendelaren nå de dock icke i våra dagar. 

 Från den största af de nämnda sjöarna, Virisjaure (604 m.), finnes ett 

 pass på c. 630 m. söderut till Dikanäs och Vojmsjön. Söder härom går 

 en annan dal med en passhöjd på ungefär 620 m. öfver sjön Gotajaure 

 (586 m.) till Dikanäs. Föröfrigt finnas i detta fjällpartis djupt nedskurna 

 dalar ett flertal pass och förbindelseleder samt helt säkert åtskilliga flera 

 sydberg än de hittills kända. Mot Fjällsjöälfvens öfre delar är däremot 

 hela denna trakt väl afgränsad genom en hög mur, bildad af Borgafjällen 

 och andra fjäll. Särskildt genom Selim BiRGERS 1908 företagna undersök- 

 ningar inom Dikanäsfjälltrakten ha vi vunnit en ganska ingående känne- 

 dom om de rika sydbergen i nu omtalade dalsystem. Fem berg beskrifvas 

 härifrån i kap, 9; de bägge bäst undersökta, Kittelfjäll och Henriksfjäll, 

 äga respektive 10 och 13 sydskandinaviska arter. I allt äro från denna 

 fjälltrakt 15 hithörande arter kända, hvaraf dock icke någon enda art, som 

 icke förefunnits äfven längre norrut. Emellertid visa fynden af Ulmiis 

 niontana, Carex inuricata och Pteris aquilina i endera eller bägge af Skikkisjö- 

 berget vid Vojmsjön och Klitthälla nedom Kultsjön i samma vattensystem, 

 att ytterligare en del arter utöfver de i Dikanäsfjällen funna sannolikt måste 

 västerifrån ha sökt sig denna väg till norra Sveriges fjälltrakter. Att hit 

 antaga en invandring från sydost och nedre Norrland synes, åtminstone 

 för almen, icke vara sannolikt. 



