8 o FEMTE KAPITLET 



Nordjämtlands sydberg. Mellan sydligaste Lappland och nordli- 

 gaste Jämtland gar, som förut framhållits, en betydande fjällmur, som väl 

 motiverar den urgamla landskapsgränsen. Dessa fjäll ha sin fortsättning 

 långt in i Norge. Växtgeografiskt låter det sig ock påvisa, att dessa 

 fjälltrakter ägt betydelse såsom skiljande mellan den förut behandlade 

 Vefsenströmmen och de invandringsströmmar till norra Jämtlands fjäll- 

 dalar, som haft sitt ursprung i Namsenfjorden och i Trondhjemsijordens 

 nordliga fortsättningar in till norra Jämtland. 



Den nordligaste viktiga fjällporten häruppe är den, som öfver Ströms 

 vattendal och Frostviken inom Faxälfvens källområde når upp till 

 passen mot Namsenälfven. Passpunkterna äro här flera. Den lägsta, belägen 

 strax väster om riksgränsen vid Tunsjöns östra ända, där barrskogen än 

 i dag når upp i passpunkten, ligger vid ?j/ vi., således den lägsta 

 passpunkt som öfverhufvud finnes på hela fjällkedjan mellan 

 Sverige och Norge. Gavelin omtalar (94, s. 25), att från Tunsjön i 

 Norge på 350 m. än i dag vid högt vatten en liten rännil lär söka sig 

 öfver till Kvarnbergsvattnet i Sverige, samt visar, att Tunsjön ända in i 

 sen postglacial tid måste ha dränerats till Sverige. Längre i söder, 

 västerut från Frostviken, synes vid Kvesjön en passpunkt finnas vid 431 m. 

 ned till Sandöla, hvars dal öppnar en vid port för växtvandring såväl mot 

 Namsenfjord som Snaasenvand och Trondhjemsfjorden. Denna väg leder 

 ock det lägsta passet vid 508 m. öfver till Sörli och Hotagen alltså till 



Indalsälfvens flodområde. Afsevärdt högre än sistnämnda pass, 

 c. 660 m., är det, som genom Inderdalen för till Rengen och Hotagen. 



Det låga Tunsjöpasset visar sitt betydande inflytande på dessa fjäll- 

 trakters rikedom på artrika sydberg. Vi känna från denna trakt 8 syd- 

 berg jämte en del strödda förekomster, om hvilka inga närmare uppgifter 

 stått att inhämta. I de 8 bergen finnas icke mindre än 27 hithörande 

 arter, hvartill komma 2 endast af P. OLSSON uppgifna (jfr s. 4), men i 

 och för sig ganska sannolika arter, Cauipaniila latifolia och Carcx digi- 

 tala. Det är i all synnerhet de för sin växtrikedom sedan gammalt be- 

 kanta, invid hvarandra liggande .tre bergen, Medberget med 15, Karlberget 

 med 16 och Fågelberget med 23 hithörande arter, som äro anmärknings- 

 värda. De midt emot på södra sidan af Ströms vattendal belägna bergen 

 Dunderklumpen och Torrberget med respektive 6 och 8 arter äro afse- 

 värdt artfattigare. Af intresse är äfven Säterklumpen med 6 arter, därför 

 att denna är belägen vid det dalstråk, som ungefär från riksgränsen för 



