SYDBERGENS FLORA OCH VEGETATION 8 1 



norrut genom Jormsjön (344 m.). Blåsjön (433 m.), Ankarvattnet (448 m.) och 

 Lejpikvattnet (468 m.). Här finnes en vattendelare åt öster vid c. 600 m. 

 åt Raurejaure (577 m.) och Saxälfvens dalgång genom Borgaijällen. Denna 

 högtliggande väg synes emellertid endast ett fåtal arter ha förmått an- 

 vända. En hel rad lokaler äro emellertid kända, å hvilka träffats endera 

 eller flera af Ancnwne nciiiorosa (8 ståndorter), Silene rupcstris (i), StacJiys 

 silvntica (3; dock ingen öster om vattendelaren), UIdius vumtana (2; dock ej 

 häller öster om vattendelaren). 



Liksom vid de föregående stora invandringsportarna torde alla de i 

 sydbergen anträffade sydskandinaviska arter, hvilka efter allt att döma 

 inkommit öfver Tunsjöpasset till Ströms vattendal, här i ett sammanhang 

 böra uppräknas. Med * äro betecknade sådana arter, som icke äro kända 

 från passen norr härom. 



Bctula verrucosa, Ulmus niontana, Ajiiga pyrainidalis, Ancmonc ncuio- 

 rosa, AntJiyllis vulncraria. Arabis Jiirsiita, A. thaliana, "^Arenaria triner- 

 via, ^- Asp c ni la odorata, *Asple)ihiin septentrionale, (* Campanula latifolia?), 

 {Carex digitata?), Corydalis fabacca, Epilobiuni collimim, E. motitanum, 

 Erysimuni hieraciifoliuni, Fråga na vcsca, Galcopsis bifida, ^Origanum 

 vulgäre, Potentilla argcntca, Pteris aquilina, Seduui annnuiii, Silene rupestris, 

 Stachys silvatica, Stcllaria longifolia, Ttirritis glabra, l^eronica officinalis, 

 J^iola viirabilis, *V. riviniana. Fem eller möjligen sex arter äro sålunda 

 här nytillkomna. 



Det andra nordjämtländska dalstråk, som visat sig rikt på hithörande 

 arter, är det, som vi kunna benämna efter den stora sjön Hotagen. Det 

 skiljes från Ströms vattendal genom en betydande fjällmur (Murfjällen och 

 Gäxsjöfjällen). De här bekanta sydbergen låta sig uppdela i två 

 grupper dels en västlig vid själfva riksgränsen, infattande Höberg med 

 8 och Skogberg med 5 sydskandinaviska arter, dels en östlig vid fjäll- 

 kedjans yttersta utlöpare. Till denna grupp höra 3, eller om man så vill, 

 4 berg, alla utmärkta genom förekomsten af alm (Lakavattensberget, Alm- 

 dalsberget och Tjärnåfjällen) och proportionsvis rika på sydskandinaviska 

 arter, tillsammans 14. Med all sannolikhet har invandringen till dessa 

 trakter, åtminstone väsentUgen, skett via Hotagen och ej den längre vägen 

 utmed fjällranden från Ströms vattendal. Äfven mot söder har Hota- 

 genportens inflytande sträckt sig; å Skärvångsberget träffas 7 eller möj- 

 ligen 8 arter och ännu längre i väster i Oldklumpen 10 arter. 



I samtliga de berg, som nu omtalats och hvilkas flora med allra 

 största sannolikhet kan ställas i samband med invandring öfver de bägge 



Norrland. 6 



