90 



FEMTE KAPITLET 



Exempel på arter, som förekomma proportionsvis rikligt i kust- 

 bergen, och som äfven gå in på ett antal punkter i mellersta urbergsom- 

 rådet, äro Vi bit lim III opuliis, Asplcniuiii irichoiiiancs. Orobus v emus. Något 

 längre i söder upphöra Acer platanoidcs, Tilia curopcca och Lactuca 

 muralis i inlandets sydberg. 



Med den ofullständiga kunskap man äger om kustområdets sydberg, 

 torde det för närvarande ej vara rådligt ingå på närmare jämförelser mellan 

 floran i dem och i motsvarande berg å andra områden. Vi vilja blott 

 fästa uppmärksamheten vid huru nära utbredningen mot norr af de 

 sydskandinaviska arterna öfverhufvud öfverensstämmer med sydbergens 

 förekomst i Norrland. En god uppfattning häraf får man, då man gran- 

 skar här publicerade detaljkartor öfver ett något större antal viktigare 

 arter, särskildt kartan 3, å hvilken inlagts samtliga lokaler för de 10 på s. 74 

 angifna. Man finner hurusom lokalerna afsevärdt tunna af norr om Örn- 

 sköldsvik för att norr om Umeå nästan upphöra. Som exempel på före- 

 komster, träffade ännu längre mot, norr kunna anföras några strödda stånd- 

 orter för Fragaria vesca, ett par lokaler för Circcea alpina, Erysimuni hie- 

 raciifolium, Iinpatieiis, Turritis och \^iola viirabilis. I detta sammanhang 

 kan äfven fästas uppmärksamhet vid de märkliga förekomsterna af den 

 genom sporer ju dock lättspridda Ptcris i Jokkmokks socken samt Silene 

 rup estris i Pajala och Sediiin annuuui i Jörns socken. 



I öfrigt må angående dessa trakters sydberg hänvisas till kap. 10 och 1 1. 



Inre urbergsområdenas sydberg. 



Norr om Ume älf är, som redan ofvan framhållits, intet sydberg oss 

 bekant. 



Mellersta, inre urbergsområdet. Den rad af de nordligaste sydberg 

 vi känna, hvilken börjar med det bekanta berget Ängermanbalen och fort- 

 sätter med några berg längre i nordväst och norr om Gide älf och slutar 

 med Hemberget ett par mil norr om Äsele, är långt ifrån tillräckligt under- 

 sökt. Endast ett fåtal sällsynta eller till .synes märkliga arter (tillsammans 

 13 sydskandinaviska) äro härifrån antecknade. Anmärkningsvärdare äro 

 Vibnrnnin (kartan 34), Aspleniuin septentrionale, Conuallaria polygonatum 

 (kartan 16), Habenaria bifolia, Pyrola cJilorantJia och P. ;;/r^/rt', hvilka alla 

 här ha sina mest eller bland sina mest mot norden framskjutna växplatser 

 i inre Norrland. 



