SJÄTTE KAPITLET. 



Hufvuddragen i den nordsvenska florans historia 

 med särskild hänsyn till sydbergen. 



Ofvan har en redogörelse lämnats för de skilda florelement, af hvilka 

 sydbergens märkliga flora är sammansatt. Redan af de antydningar, som 

 för sammanhangets skull här och hvar måst gifvas, inses, att dessa stånd- 

 orter rekryterats under hela den tid den norrländska floran funnits. Att 

 skrifva florans historia i dessa berg blir därför i viktiga delar detsamma 

 som att skrifva den nordsvenska vegetationens. 



Den postglaciala tidens längd. 



Vår under de sista decennierna vunna uppfattning om den nordsvenska 

 vegetationens historia har under senare år ånyo ställts under revision. 

 1903 kunde GuNNAR ANDERSSON (17, s. 9), stödd på växtpaleontologiska 

 undersökningar uttala, att »öfver det centrala Norrland och sannolikt äfven 

 öfver de nordvästligaste delarna af Svealand har jämförelsevis länge kvarlegat 

 en rest af inlandsis, hvilkens afsmältning till sist försiggått under sådana tem- 

 peraturförhållanden, att tallskogen direkt invandrat på det af isen lämnade 

 området». Öfverensstämmande resultat gaf L. V. PoSTS 1906 publicerade 

 studier. En fast grund för systematiserandet och ett djupare förstående 

 af de växtpaleontologiska och växtgeografiska fakta, som med hvarje år 

 med större kraft pekat hän mot att tiden för den nordsvenska florans till- 

 komst varit kortare än man hittills trott, vanns emellertid först med G. De 

 Geers (70, 71, 72, 206) under de sista åren preliminärt publicerade under- 

 sökningar öfver den postglaciala tidens längd. 



Det viktigaste momentet i De Geers resultat är att vi ha en be- 

 tydligt kortare tid att röra oss med än hvad man förut i allmänhet varit 



