HUFVUDDRAGEN I DEN NORDSVENSKA FLORANS HISTORIA 



125 



för isens slutliga afsmältning inom Sverige, sedan ock, i en synnerligen 

 gynnsam, mäktig profil vid Ragunda i Jämtland, tiden från denna lokals 

 friläggning för is till våra dagar. Själfva metoden är exakt på ett 

 helt annat sätt än de förut omtalade. Då den därtill är till synes felfri, 

 och då den i naturen torde ha användts med den största omsorg och nog- 

 grannhet, var det oss frän början klart att vi, om resultaten i högre grad 

 afveko från de bästa hittills vunna tidsbestämningarna, måste pröfva huru 

 de kunde samstämma med hvad man visste om florans historia. 



Så vidt hittills kunnat utrönas, synes den viktigaste mera djupgående 

 invändningen mot de af De Geer vunna tidsbestämningarna vara, att even- 

 tuella längre eller kortare framryckningsskeden under afsmältningstiden 

 måste vara mycket svåra att till sin längd säkert registrera. De Geer 

 häfdar emellertid, att äfven dessa obestridliga svårigheter ha öfvervunnits, 

 hvadan hans tidsbestämningar skulle vara i hufvudsak fullt pålitliga. 

 Äfven om framtida detaljundersökningar skulle visa, att ett eller annat 

 misstag vore begånget, vill det synas som om dessa omöjligen kunde röra 

 sig om så stora tidrymder, att resultatet skulle blifva så väsentligen annor- 

 lunda, att den uppfattning om florans invandring, för hvilken dessa tids- 

 bestämningar här ligger till grund, skulle kunna i högre grad förändras. 

 De Geer har hittills endast mycket kort och ofullständigt publicerat sina 

 undersökningar. Vidare har hittills den unga, men särdeles tidsödande 

 metoden blott kommit till en ganska begränsad användning. Särskildt 

 innebär det en afsevärd osäkerhet att för bestämmande af den tid, som 

 förflutit från isens afsmältning till våra dagar, blott finnes en eller, om vi 

 medräkna L1DÉN.S, tvä bestämningar. Möjligen skall framtiden visa att 

 Ragundaprofilen, i hvars öfversta delar årsskikten ej kunnat räknas, registrerat 

 för kort tid. Emellertid är detta oaktadt redan sä mycket kändt, att det 

 går att med någorlunda säkerhet ställa in en mängd kända sakförhållan- 

 den i den nya tideräkningens ljus. 



De Geer.S metod kommer sannolikt att en gång tillåta ytterst skarpa 

 tid.sbestämningar. På forskningens nuvarande ståndpunkt komma vi emeller- 

 tid mycket långt fram redan med en skärpa, som är riktig på ett par hundra 

 är när, eller t. o. m. ett par tre gånger detta tal. Den noggrannhet, 

 som i det följande åsyftas, är ej heller större, något som här 

 må uttryckligen betonas. 



De grundläggande tidsbestämningar, som vi genom De Geer hittills 

 fått och som vi kunna röra oss med äro följande; fig. 19. 



a) Isen fordrade för sin afsmältning mellan östra delarna af mellersta 

 Skåne och det under b nämnda stora ändmoränstråket c. -^.ooo år. 



