146 SJÄTTE KAPITLET 



samma skede finnes kanske ett svagt spår af densamma i den af TOLF 

 (247) beskrifna floran från bottnen af en mosse vid Brunflo i Jämtland. 

 Här träffades Diyas, Bctula nana och PJiyllodocc avnilca samman med asp. 

 Kalktuffernas artlista följer här. Siffrorna efter artnamnen ange 

 antalet lokaler, å hvilka arten är anträffad. Första siffran gäller Sverige, 

 där lokalernas totalantal är 19, den andra Norge, där totalantalet är 2. 



.-l/ntts rwcana 2 (däraf I med?), Equisetum ieiieUum [och E. *scir- Priintis padus o, i, 



I?. poides) I, I, Salix caprea g (däraf 2?), 2, 



Beiula odorafa^ i6, 2, Hippophae rhamnoides 5, O. Sahx lapponum 3 (där ai 2?), o, 



» nana i, i ?, Juniperus communis i, o. » n/gyjcans-typen - 13, i, 



» nana X odorata ■; {åävd^l Myrtillus uliginosa, g, i. » reticulata 2, i, 



2 med ?), I?, Linncea borealis o, i, Sorbus auciiparia 6, o, 



Dryas ociopetala'6, i, Populus tremula 7, 2, V acciniiim vitis idcea^ 5 (däraf 



Empetrum nigrum 2, o, Pinus silvestris 17 {åäiTa,i il),2, 2 med ?), 2. 



Equisetum hiemale i, i, 



Utom nu nämnda arter anges från Norge äfven Ribes cfr. rubjuni, 

 samt Cotoiicaster, om hvilken senare art det heter: »i dryastuffen ved 

 Leine fandtes et blad, som i alt ligner den nsevnte Art. Men et blad er 

 vel forlidet til fuldstasndig sikker bestemmelse af denne art». 



Den flora, som här möter, är helt och hållet en nordskandinavisk 

 sådan vi i våra dagar ser den i nordligaste Lappland och Norge. Denna 

 typiska blandningsflora af fjällarter och nordiska arter kan omöjligen, som 

 Sernander (229, s. 217) velat göra troligt, härstamma från en fuktig och 

 varm tid, inträffad efter det skede, då redan alla de sydskandinaviska arterna 

 invandrat till Nordsverige. Det föreliggande fossilmaterialet synes oss visa, 

 att ofvan angifna flora betecknar vissa hufvudelement i det 

 centrala Norrlands flora vid tiden närmast efter isens afsmält- 

 ning. En fullständig motsvarande flora är af GuNNAR ANDERSSON (20, 

 s. 61) inom de kalkfattiga trakterna i Härjedalen funnen i botten af en i 

 omedelbar anslutning till issjöbildningarna afsatt myr vid Hede. Likaså 

 torde till denna period kunna föras de på tall och bföi-k rika men hassel- 

 fria bottenlagren i myren Nyänget i Refsunds s:n (ANDERSSON, 13 s. n) 

 samt möjligen ännu ett par förekomster. 



^ Betitla veirucosa är af Nathorst uppgifven med ?. Säkert är att den icke före- 

 kommer annorstädes än möjligen vid Långsele. Äfven förekomsten af denna art i Norge 

 är mycket osäker. 



"^ Hit hänföras alla blad, som kunna ha tillliört S. nigricaiis, S. pjiylicifolia och 

 S. hnstata. Yxh\ Norge anföras dessutom S. glauca ocli S. arbusciila. 



^ Blytt uppger för Norge med ? äfven »et usikkert brudstycke af Actostaphylos 

 tcva tirsii). 



