T 6 ÄTTONDE KAPITLET 



0,3 m. i diameter, från Nötberget, en af de västligaste lokalerna för lönnen 

 i Norrland. De sista lönnarna här torde nu vara utrotade. 



Enligt en notis i Ljusdals tidning den 31 juli 1903 ha de större 

 lönnarna å Väster-Bölans skog i Enångers socken i Hälsingland ned- 

 huggits för att användas till slöjd virke. 



Modin ' omtalar, att den i östra Härjedalen mycket sällsynta Lo7u- 

 ccra xylosteuiii tack vare den benhårda veden användes till att förfärdiga 

 pipskaft. 



Föreståndaren för kemiska stationen i Härnösand, herr C. G. SXRO- 

 KIRK, har 1904 meddelat oss, att lönn växer vild vid Brunne by i Stigsjö 

 socken omkring 17- km. VNV från nyss nämnda stad, äfvensom att träden 

 blifva sä stora, att de kunna användas till slöjdvirke, hvarpä som exempel 

 anföres, att på utställningen i Gäfle 1901 utställdes skidor, förfärdigade af 

 arbetaren L. PETTERSSON i Brunne by af dessa vilda lönnar. 



Från Tjärnåfjäll i västra Jämtland (jfr s. 261) omtalas, att ali/ien förr 

 till stor del borthuggits för att tjäna till brödföda, då innerbarken ansågs 

 mycket närande och i nödår tillgreps vid beredning af barkbröd. 



I en tid som vår, då naturskyddstanken vunnit fast mark i landet, 

 är det att hoppas, att dessa märkliga utposter längst i norr af de ädla 

 löfträden må blifva ihågkomna af dem det vederbör och effektivt skyddade 

 för framtiden. Sker icke detta, utan få obetänksamheten och i vissa fall 

 den rena skadelystnaden ännu några årtionden ensamt råda, då är snatt 

 nog dessa träds saga i Nordsverige all. 



De ädla löfträdens geografiska utbredning som vilda och odlade 

 i Nordsverige. 



I det följande ha vi sökt sammanställa viktigare uppgifter, angående 

 de ädla löfträdens och buskarternas utbredning i Norrland; dessa upp- 

 gifter böra studeras i sammanhang med kartorna, de till dem hörande 

 ståndortsförteckningarna äfvensom de i kap. 9— 11 gifna beskrifningarna 

 öfver sydberg, i hvilka dessa växter lefva. Det har äfven synts oss vara 

 af stort intresse, att här söka sammanföra de ganska få och mycket spridda 

 uppgifter, som finnas angående dessa arters odling vid deras nord- och 

 västgräns eller norr och väster om denna. 



Flerstädes finner man, att de ädla löfträden ej vilja gå till vid odling, 

 fastän de i samma trakt lefva vilda pä någon enstaka reliktlokal, vanligen 



' E. Modin, Växtnamn i Härjedalen. — Festskrift till H. F. Feilberg, 191 2, s. 727. 



