ÅTTONDE KAPITLET 



i Hälsingland omtalade förekomsten på 6i° ii n. br. Där är 

 trädet en i utdöende stadd, verklig, uppenbar relikt. 



Denna förekomst är att anse som en relikt efter trädets forna all- 

 männa förekomst inom dessa och än nordligare trakter. Huru omfattande 

 denna varit, är ännu omöjligt utreda, alldenstund ingen systematisk genom- 

 forskning af södra Norrlands torfmossar efter eklämningar ägt rum. Några 

 enstaka fynd finnas visserligen, men det skulle föra för långt att här an- ' 

 föra dem, så mycket mera som de ej äro tillräckligt många för att gifva 

 en öfverblick af frågan. 



Utöfver nyss angifna gräns förmår eken mycket väl att under odling 

 gå till. I kusttrakterna odlas den med växlande framgång vid Bottenhafvet, 

 och ännu vid dettas nordligaste del i Torneå finnes den ek, fig. 24 visar. 

 Anmärkas bör, att just i trakterna kring Bottniska vikens nordligaste del 

 sommartemperaturen är någon grad högre än längre söderut utmed kusten. 

 Inne i landet ha vi rätt få uppgifter om ekens odling. Så långt in som 

 i Storsjötrakten i Jämtland blir den mestadels buskformig, men vid Rosen- 

 hill på Östbergets sydöstra sida skall finnas ett 6 m. högt träd (198, 

 s. 114). 



Medan eken i Norge går till Tingvold på Nordmöre på 60° 18' n. br., 

 når gränsen för trädets sammanhängande utbredning i Finland till 60° 44'. 

 Enstaka förekomster finnas dock norr härom, så söder om Kankaanpää 

 på 61° 5' n. br. 



Ask (Fraxinus excelsior). 



Detta träd står i sina allmänna fordringar pä klimat, jordmån m. m. 

 hos oss mycket nära eken, och det har i stort sedt ganska nära samma 

 utbredning. En sammanställning af föreliggande uppgifter om askens 

 förekomst följer nedan. 



Gästrikland. C. Hartman (112, s. 19) omtalar 1847 ask från följande lokaler i 

 Gäfletrakten: Kubbo; Fleräng; Åbyggeby; Oslättfors; Rönnmaren ; Iggön. I andra uppl. 

 (115, s. 63) af Gäfletraktens växter tilläggas Sjötorp och Härnäs. Arnell (33, s. 7) anger 

 asken såsom det kanske vid Gästriklands allmogehem vanligast planterade trädet, hvilket 

 äfven flerstädes förekommer vildt, särskildt i kustsocknarna, så t. ex. på Iggön ovanligt 

 ymnig i inägorna vid byn. I det inre landet är den vild vid Söderfors ; Stabäck i Högbo - 

 Kalltjärn i Järbo och Mörtebo i Ockelbo. Vid Söderfors når ett exemplar vid brösthöjd 

 3 m. i omkrets. Ytterligare lokaler äro enUgt Arnell 1909 (i bref): Hille; Sälgemar; Edskö; 

 Edsköröjning; skäret Beglet; Hamrånge; Axmar i byn, i kyrkbygden, vid ån och på Näset, 

 å Furön (enl. Th. Öberg); Abyns- och Rogsta skogar; Viksjö; Hedesunda, Botrakten t. ex. 

 Kåbo och Löfåker (enligt uppgift); Stenbäcken; Furuvik; Gustafsbro; Kastet ; Järfsta skogen; 

 Granskär. (De sista lokalerna enl. anteckning af R. Hartman). Tolfforsbäcken (120, s. 

 278). I UH. finnas exemplar insamlade 1878 på Limön. 



