DE SYDSKANDINAVISKA TRÄDENS OCH BUSKARNAS FÖREKOMST I NORDSVERIGE 1 85 



vid Bångnäs (fig. 28) i Äsele lappmark. Rikligare förekommer almen å 

 Fågelberget och Karlberget, där rent af små dungar finnas. 



För några af de bergrotslokaler, där almen når trädform, förtjäna 

 följande siffror, belysande de största exemplarens storlek, att efter HOLM- 

 GREN anföras. 



Åsele lappmark 

 Jämtland 



Holmgren har ingående diskuterat frågan om i hvad mån vegeta- 

 tionsperiodens längd och värmeförhållandena på de olika lokalerna äro 

 tillfyllest för årsskottens förvedning. Han har funnit, att denna oftast är 

 mycket otillfredsställande, hvadan som följd däraf hufvudskotten borttorka 

 eller, som han säger, »affrysa» samt ersättas af sidoskott, hvilket får stor 

 betydelse för hela individets utveckling och form. Den del af almkronorna, 

 som i bergroten skjuter längst från bergväggen, är vanligen mest skadad, 

 medan de delar, som äro närmast bergväggen, ofta nog förete en normal 

 skottbildning. 



Om almens fruktsättning säges, att sådan endast observerats i Med- 

 berget, Karlberget, Fågelberget, Dunderklumpen samt vid Näfverede. Att 

 frukten åtminstone under gynnsamma år når full utbildning, framgår dock 

 däraf, att fröplantor iakttagits i Medberget och Fågelberget, och att äfven 

 vid Näfverede ett par mindre plantor sågos. A de öfriga 14 lokaler, som 

 Holmgren besökt i Jämtland och Medelpad, har hvarken fruktsättning 

 eller föryngring observerats. Almarna i Skikkisjöberget uppger Aminoff 

 vara sterila. 



De klimatiskt synnerligen gynnsamma år, som då och då inträffa, 

 spela med all säkerhet en stor roll för fruktsättningen och reliktlokalernas 

 bibehållande, men äfven under dem tyckes almen på flera lokaler ej förmå 

 att mogna sina frukter, och vi stå därför här i bokstaflig mening inför den 

 sista lefvande generationen, representerad af ett fåtal individ af detta så 

 intressanta trädslag. 



Odlad tyckes almen trifvas ganska väl i kusttrakterna. Arnell 

 säger, att den allmänt odlas i Ångermanland, blir 12 — 15 m. hög och börjar 

 blomma omkring den i juni. Något utom gränsen för dess nutida utbred- 

 ning ha vi sett den vid Bredbyn i samma provins såsom ett öfver 3 m. 



