ÅTTONDE KAPITLET 



och publiceras här särskildt för att om möjligt väcka intresse för fortsatta 

 studier och iakttagelser. 



Jämte de sydskandinaviska arterna ha vi äfven medtagit ett par af 

 dem vi räkna till de nordiska, nämligen tibast och brakved, alldenstund 

 dessa på grund af hela sin ekologi ofta äro bundna till ståndorter af samma 

 natur, å hvilka de mera värmefordrande arterna träffas. De behandlade 

 arterna äro i det följande ordnade i bokstafsordning. 



Corylus avellana lefver i 12 af de beskrifna sydbergen. Kartan, fig. 

 21, s. 155 ger ett begrepp om artens förekomst dels som lefvande dels 

 såsom fossil enligt GUNNAR ANDERSSONS (13) undersökningar. Den nord- 

 ligaste fyndorten för lefvande hassel är Billaberget 63° 20' n. br. och för 

 fossil (19) Badstuträsk å 63° 53'; i allt äro i det af kartan berörda om- 

 rådet för oss kända omkring 70 nutida lokaler för hasseln och öfver 200 

 fossila. Då artens förekomst, historia m. m. äro utförligt omtalade i nyss- 

 nämnda förf:s monografi »Hasseln i Sverige», torde det här vara tillräckligt 

 hänvisa till densamma. 



Liksom flera andra af de sydskandinaviska löfträden och buskarna 

 är hasseln på flera af fyndorterna en hårdt trängd relikt, hvars dagar bok- 

 stafligen äro räknade. Exempel på ett sydberg, där hassel förr lefvat, 

 men nu är utdöd, lämnar Multråberget i Ångermanland, i hvars sydbranter 

 den enligt HuLPHERS i slutet af 1700-talet anträfl"ades. 



I Norge följer hasseln Atlanterkusten till Stegen G']'' 56' n. br. A 

 bägge de nordligaste fyndorterna i Norge, på ett afstånd från hvarandra 

 af 160 km., växer busken på kalkbergsterräng. A den nordligaste väx- 

 platsen blir den intill 2,5 meter hög samt mognar under goda år sina frukter. 



I Finland, där hasselns förekomst är begränsad till särskildt syd- 

 västra delen, tyckes den ej gå norr om 61° 40' n. br., men är i Tavast- 

 land iakttagen fossil norr om sin nutida nordgräns. 



Cotoneaster vulgaris är inom det af kartorna berörda området känd 

 från 29 fyndorter, af hvilka 13 äro nedan beskrifna sydberg. För dess 

 utbredning och invandringshistoria har redan redogjorts, s. 167. 

 i DapJine mezereuni eller tibast är anträffad i 32 sydberg, medan i 

 allt från de delar af Sverige, som kartan omfattar, omkring 200 fyndorter 

 äro kända. Nordligaste svenska lokalen är Svappavaara 6']° 16' n. br. I 

 Norge är busken tydligen mycket sällsynt, särskildt vid kusten, och före- 

 kommer nordligast vid Misvserfjorden i Salten 67° 15'; i Finland finnes 

 den ännu på 68° 18' n. br. 



Lonicera xylosteum, för hvilken art vi från Norrland känna ett 90-tal 

 och från de ä kartan berörda delarna af Dalarne öfver 30 lokaler, når 



