SYDBERG I LAPPLAND 2T7 



af knappa två mil från 417 m. (Dikasjön) till 523 m. (Borkajaure). Barr- 

 skogen, som intager hela landet öster om fjällen, följer ett stycke upp på 

 deras sidor samt tränger in i själfva dalen till en höjd af c. 560 m. och på 

 vissa sluttningar än högre. I öfre delen af den starkt björkblandade gran- 

 skogen eller delvis t. o. m. i björkregionen äro en del af de nedan nämnda 

 fynden gjorda. Björkskogsgränsen synes vara belägen vid 750 — 770 m. ö. h. 



De omtalade fjällen gruppera sig i enhalfcirkel från Dikanäs; Klit- 

 fjället är den utspringande utlöparen af fjällen NV från nämnda plats, 

 så följa Grönfjäll och Henriksfjäll i VNV, innanför dem KittelfjäU. Alla 

 dessa ligga på norra sidan af älfven samt Bergsjöfjäll på södra, rakt västerut 

 från Dikanäs. 



Denna intressanta, på lokalklimatiskt gynnade ståndorter ovanligt rika 

 fjälltrakt, besöktes de sista dagarna af juli och de första af augusti 1908 af 

 Selim Birger, som därvid i stor omfattning kunde komplettera Melan- 

 DERS listor och i öfrigt utvidga den skildring af förekomsterna denne gifvit. 



17. Kittelfjället är ett betydande fjäll, hvars södra topp når 861 m. 

 och hufvudtopp 1,216 m. ö. h. På bergets sydsida, i den af björk och 

 gyåal starkt uppblandade granskogen, anlades omkring 1820 ett nybygge, 

 hvilket nu vuxit ut till en by med flera gårdar. 



Under Melanders besök 1880 iakttogos å fjällets sydsida Milinin 

 effnsuui, Poa sudctica, Convallaria vcrticillata samt Stachys silvatica} 

 Birger antecknade flera intressanta arter såsom: Fragaria vcsca, Riibus 

 idceus, Paris qiiadrifolia, Daphiie mczercwn, Ribes rubruin, Urtica dioica f. 

 glabra, Carcx pallcsccns, Epilobiiim viontanimi, Onoclea strutJiioptcris, men 

 på intet ställe af fjället fann han någon verklig bergrotslokal. Däremot träf- 

 fades på ett litet förberg till KittelfjäU, liggande i vinkeln mellan västra 

 Gissmisbäcken och Vojmån, en verklig sådan med rik vegetation. Berget, 

 som af befolkningen endast kallas »Kullen», når ej högre, än att björkskog 

 och enstaka granar växa på toppen. Mot söder finnas flera tvärbranta 

 bergstup med nedanför liggande rasmark. Vid bergroten växte Circcca 

 alpina rikligt, hvilken förut ej anträffats i Åsele lappmark. I klippspringor 

 och på afsatser förekommo betydligt under grangränsen Rlwdiola rosea, 



» Enligt uppgift af kyrkoherde L. Dahlstedt i Vilhelmina skulle alm (Ulmiis mon- 

 tatm) förekomma i KittelfjäU, en uppgift, som återfinnes i Svenska Turistföreningens rese- 

 handbok IX öfver Lappland, Stockholm 1904, s. 72. N3'byggarna i gårdarna å KittelfjäU 

 kände ej till almens förekomst här utan ansågo, att härmed menats ålder (Almis incaiia), 

 som är skogbildande på fjället. Sellm Birger lyckades ej heller 1908 här upptäcka nå- 

 gon alm. 



