2l8 



NIONDE KAPITLET 



Saxifraga oppositifolia och Vcvonica saxatilis. Groddplantor, särskildt af 

 Seduni anniiuju, Fragaria ucsca, Erigcron elongaius och Silcne rupcstris, 

 funnos synnerUgen rikUgt vid bergroten. Följande arter antecknades: 



18. Grönfjäll är ett 1,375 '"^i- 1'iögt, ur den sammanhängande fjäll- 

 massan utsågadt parti med ytterst branta syd- och ostsluttningar. Me- 

 LANDER säger: »Vegetationen var ungefär den samma som pä Klittfjäll. 

 Polypodiiini alpcstrc blef nu först uppmärksammad. De djupa skåror, i 

 hvilka fjällbäckarna kastade sig utför bergets sluttningar, hade här som 

 annorstädes en yppig vegetation.» Följande arter iakttogos: 



Aconitum sepientrionale, 

 Angelica archangelica, 

 Aspidium lonchitis, 

 *Fragaria vesca, 

 Melandrium rubrum. 



Melica nutans, 

 Mulgedium alpinum, 

 Phegopteris alpestris, 

 Polypodium vulgäre, 

 Rumex acetosa, 



*Sedum annuum, 

 Stellaria nemorum, 

 Trollius europceus, 

 Viola biflora. 



19. Henriksfjäll. Dä detta är ett af de intressantaste och rikaste 

 af de sydberg, vi undersökt, torde en något utförligare skildring frän 

 Selim Birgers besök den 28 juli 1908 här vara på sin plats. Fjället 

 når en höjd af 875 m.; men endast den öfversta platäformiga delen 

 ligger ofvan trädgränsen. Från Vojmån, ungefär 480 m. ö. h., höjer sig 



