SYDBERG I ÅNGERMANLAND, MEDELPAD OCH JÄMTLAND 



231 



L. L. L.^STADIUS, som bereste trakten 1824, framhåller den bakom 

 berget liggande stora skogstraktens, »Skuluskogens», betydelse som växt- 

 geografisk gräns, hvadan det torde kunna antagas, att han observerat 

 ett antal af de i berget lefvande sydskandinaviska arterna. Först Fri- 

 STEDT (89, s. 'jG) insåg tillfullo bergets stora växtgeografiska intresse 

 och gaf en förträfflig skildring af detsamma, hvilken här må ordagrannt 

 citeras : 



Fig. 35. Parti af Skuleberget. 



»En knapp fjärdedels mil norr om Docksta gästgifvaregärd i Vibyg- 

 gerå s:n vid den nordligaste af Ulångerfjärdens vikar är Skuluberget beläget, 

 så nära kusten, att blott en mindre by och stora landsvägen norrut rym- 

 mas emellan. Tätt invid västra sidan af vägen reser det sig nämligen 

 först med en något öfver loo fot hög, brant sluttning, ofvan hvilken vid- 

 tager en vertikal vägg af ungefär 700 fot utan märkligare afsatser.^ Där- 

 ofvan utbreder sig den kullriga hjässan. Nämnda stupande bergvägg, som 

 i öster och något mot nordost gör berget fullkomligt otillgängligt, tillhör 

 ej dess öfriga sidor. Redan i södra delen af östra sidan öfvergår berg- 



1 Enl. generalstabens nya mätningar når Skulebergets topp 295 m. ö. h. 



